Єдиний унікальний номер справи 363/4169/19
Провадження №22-ц/824/3693/2022

 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 липня  2022 року                                                                                                  місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді     Журби С.О., 
суддів                           Писаної Т.О., Приходька К.П., 
за участю секретаря             Сас Ю.В.,
розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
В С Т А Н О В И В:
 
У жовтні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позову зазначила, що дитина знаходяться на повному її утриманні, постійно проживає разом з нею з часу розірвання шлюбу з відповідачем в 2011 році. Відповідач з дитиною не зустрічається та не спілкується, участі в її вихованні не приймає, до неї не приходить, на час звернення до суду із позовом мав заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 138 779 грн. 80 коп. Забезпеченням одягом, харчуванням, навчанням, лікуванням, влаштуванням дозвілля і відпочинку дитини займається тільки вона. В 2012 році вже клопотала перед органами опіки про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо доньки, однак відповідачу дали шанс виправити свої недоліки і налагодити відношення з донькою, яким він так і не скористався та заходів до цього не вживає.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2021 року позовну заяву задоволено; позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768, 40 грн.
 Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову.
Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
14.04.2022 року та 27.06.2022 року до Київського апеляційного суду від  виконавчого комітету Вишгородської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради.
В судове засідання 21.07.2022 року позивач не з`явилась, про розгляд справи належним чином повідомлялась, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала. 
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 17 вересня 2004 року сторони уклали шлюб, від якого мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 шлюб між сторонами розірвано 27 березня 2017 року.
Після розірванню шлюбу дитина залишилася проживати разом з позивачкою, що вбачається з довідки про склад сім`ї та реєстрацію Виконавчого к комітету Вишгородської міської ради №4049 від 30 липня 2019 року.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов проживання за адресою АДРЕСА_1 від 20 вересня 2019 року, 08 липня 2020 року та 17 липня 2020 року встановлено, що за даною адресою проживає неповнолітня ОСОБА_3 разом зі своєю мамою та вітчимом. У квартирі створені всі необхідні умови для проживання. Квартира з усіма зручностями, сучасним ремонтом, відповідно умебльована та облаштована необхідною побутовою технікою. У квартирі чисто, комфортно. У дитини окрема кімната. Мати дитини належно виконує батьківські обов`язки. Зі слів дівчинки, батька давно не бачила, не спілкується із ним, батько не приділяє їй належної уваги. 25 травня 2020 року він привітав її з днем народження повідомленням у Вайбері . Останнє повідомлення, що передує привітанню від батька, надіслано у листопаді 2018 року. Зі слів сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вони не бачили ОСОБА_1 більше семи років. Консьєрж ОСОБА_8 , яка працює щоденно з 07 год. до 21 год., ОСОБА_1 ніколи не бачила.
Згідно характеристик Вишгородської спеціалізованої шкоди «Сузір`я» ОСОБА_3 навчається у школі з 01 вересня 2012 року та зарекомендувала себе як наполеглива і здібна учениця. Мати дівчинки регулярно цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання в сім`ї. Активно відкликається на прохання класного керівника, є головою батьківського комітету класу, організовує батьків для участі в шкільному житті, допомагає класному керівнику в придбанні необхідних навчальних посібників, в оформленні і ремонті класного приміщення, організовує екскурсії, свята, розважальні заходи, є представником колективу батьків класу в роботі батьківського комітету школи. Батько дитини - ОСОБА_1 жодного разу не відвідував школу за весь період навчання дитини і не цікавився навчанням доньки, жодного разу не був присутній на батьківських зборах.
Згідно характеристики Вишгородського танцювального колективу «Клерико» від 21 січня 2020 року ОСОБА_3 є учасницею КЗК ВТК «Клерико» з грудня 2018 року. За цей час вона встигла зарекомендувати себе як наполеглива та старанна учениця, цілеспрямована, дисциплінована і активна спортсменка. Матір приділяє велику увагу фізичному вихованню доньки, позитивно впливає на неї, підтримує її бажання вдосконалювати свої танцювальні здібності. З батьком ОСОБА_3 колектив не знайомий, він жодного разу не приходив до студії « Клерико », не спілкувався з тренером ні особисто, ні по телефону.
Згідно листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Вишгородської районної ради №23 від 16 січня 2020 року, відповідно до електронної бази МЕДЕЙР, 23 квітня 2018 року з лікарем-педіатром ОСОБА_10 з матір`ю ОСОБА_11 заключено декларацію на медичне обслуговування ОСОБА_3 . Дитина перебуває на обліку в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» з народження. Лікар ОСОБА_10 спостерігає ОСОБА_3 з 2013 року, яку на прийомах у лікаря супроводжувала тільки її мати.
Згідно висновку про проведене психологічне дослідження від 21 лютого 2020 року складеного практичним психологом ОСОБА_12 , на момент обстеження ОСОБА_3 легко пішла на контакт, охоче взаємодіє з дорослим, дружелюбна, настрій позитивний, емоційний фон стабільний, поведінка керована, адекватна. Дитина вихована, норм поведінки дотримується, розвиток пізнавальних процесів відповідає віку. Проведеним дослідженням встановлено міцний зв`язок дівчини з матір`ю та відсутність емоційного зв`язку дитини з батьком, відчуття недовіри до нього, небажання бачитись з ним.
Згідно характеристики директора Навчально-наукового інституту економіки і управління, ОСОБА_2 з березня 2019 року поновила свою роботу в Національному Університеті Харчових Технологій і працює старшим лаборантом кафедри ділової іноземної мови та міжнародної комунікації. Як співробітник вищого навчального закладу має високий професійний рівень, бере активну участь в навчально-методичній та організаційно-виховній роботі кафедри. Свої обов`язки виконує сумлінно і своєчасно. Зі студентами і викладацьким складом поводиться коректно і витримано. Користується авторитетом та повагою серед студентів. В своїй педагогічній діяльності зарекомендувала себе як високопрофесійний фахівець, чуйний вихователь і наставник студентів, порядна людина і доброзичлива колега. У неї зростає донька, якою вона опікується, навчає англійської мови і всебічно розвиває.
Згідно довідки №1124 від 20 вересня 2017 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Вишгородському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності з 18 квітня 2013 року довічно.
Згідно характеристики «Спілки учасників АТО та бойових дій Вишгородщини» №12-01/19 від 12 грудня 2019 року, ОСОБА_1 з 2015 року по даний час перебуває у спілці на посаді юрисконсульта на громадських засадах. За період перебування на посаді юриста зарекомендував себе позитивно як фахівець у галузі права. Ділові якості проявив на найвищому рівні, постійно прагне до самовдосконалення. За характером спокійний та врівноважений. Неодноразово брав участь у відрядженнях до районів проведення АТО з гуманітарними вантажами для військовослужбовців ЗСУ України, та медикаментів для шпиталів м. Бахмут, м. Маріуполь, м. Попасна, н.п. Авдіївка та інших місць дислокації ЗСУ України у районах проведення АТО. Нагороджений відзнакою нагрудним знаком «Покрова Пресвятої Богородиці» за благодійність та патріотизм.
Згідно характеристики Громадської організації «Самооборона Майдану в м. Вишгороді та Вишгородському районі» №12/12/2019 від 12 грудня 2019 року, ОСОБА_1 є учасником громадського формування з 2015 року по даний час та перебуває на посаді юрисконсульта на громадських засадах. Зарекомендував себе як фахівець, вміє ставити мету і досягати її послідовними та логічними діями. Посадові обов`язки виконує в повному обсязі і постійно прагне опановувати нові сфери діяльності. Має авторитет у колективі, надає допомогу у вирішенні різноманітних питань, що постають перед громадським формуванням, прагне стимулювати професійне і особистісне зростання колег. Неодноразово брав участь у доставці гуманітарних вантажів у зону проведення АТО до місць дислокації ЗСУ України, медикаментів та обладнання до військових шпиталів.
Згідно довідки - розрахунку заборгованості по аліментам №31529 від 13 грудня 2019 року, складеної державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби, станом на 13 грудня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 нарахована за період з 19 жовтня 2010 року відсутня.
Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області №7 від 20 січня 2020 року ОСОБА_1 встановлено години зустрічей з донькою ОСОБА_3 першої та п`ятої суботи та неділі з 10 год. по 17 год. за згодою дитини.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї доньки. 
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:
При вирішенні справи суд першої інстанції враховував положення ст.. 150 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
При цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку піклування щодо неї.
Відповідно до ст.. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
В ході розгляду справи в суді першої інстанції було підтверджено грубе невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. 
Дані обставини також було підтверджено показами свідків, наданих в ході розгляду справи в суді першої інстанції. Зокрема, допитана свідок ОСОБА_13 зазначила, що вона працювала вчителем молодших класів та була класним керівником ОСОБА_3 . З Батьком дівчинки вона познайомилася 01 вересня 2012 року коли дитина прийшла до першого класу. З того часу ОСОБА_1 жодного разу в школі не бачила. Дитина ніколи про батька та про події, які з ним пов`язані не згадувала та ніби його соромилася.
Свідок ОСОБА_14 в суді зазначила, що вона є бабусею ОСОБА_3 . Батько дитини зовсім не цікавиться дитиною та не бере участі в її вихованні та утриманні. Відповідачу донька не потрібна і він не вчинив жодних дій по налагодженню відносин з нею.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 в суді зазначила, що вона є педіатром дитини, яка в дитинстві часто хворіла. Кожного разу на прийомі дитина була в супроводі матері. Батька дитини вона жодного разу не бачила.
Свідок ОСОБА_7 в суді зазначила, що вона є сусідкою позивачки. Відповідача бачила лише одного разу в 2009 році. Їй відомо, що позивачка вдруге вийшла заміж. Вітчим ОСОБА_3 добре до неї ставиться.
При цьому, вищевказані свідки є як родичами позивача, так і зовсім сторонніми особами, відтак підстави для критичного відношення до їх пояснень у суду відсутні.
В ході розгляду справи також була допитана неповнолітня ОСОБА_3 , 2006 року народження, яка також підтвердила відсутність спілкування батька з нею, а також відсутність допомоги,  та зазначила про неодноразові випадки, коли батько навіть не впізнавав її на вулиці. 
Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись із твердженнями відповідача про наявність перешкод у спілкуванні з дитиною, які здійснює позивач відносно відповідача. Дані обставини відповідач підтверджує лише фактом встановлення Виконавчим комітетом Вишгородської міської ради Київської області годин зустрічей відповідача з донькою. В той же час, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно того, що вказані дії відповідач почав вчиняти лише в якості контрдій на пред`явлений позов.  Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності реальних перешкод у спілкуванні відповідача з донькою останній до суду не надав. При цьому суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що після прийняття Виконавчим комітетом Вишгородської міської ради Київської області 20.01.2020 року рішення про встановлення годин зустрічей відповідача з дитиною, ОСОБА_1 жодного разу такими годинами зустрічі з донькою не скористався. Не було таких зустрічей батька з дитиною і на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, про що підтвердив в судовому засіданні сам відповідач. 
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку про належне встановлення судом першої інстанції обставин справи. При цьому, саме по собі посилання апелянта на надзвичайність характеру такого рішення, як позбавлення батьківських прав, не може перешкоджати задоволенню позовних вимог, оскільки при вирішенні даної справи основним мотивом при прийнятті рішення має виступати дотримання інтересів саме дитини, а також враховуватися тривале та постійне невиконання відповідачем своїх обов`язків не тільки по вихованню дитини, але й навіть по спілкуванню з нею, що свідчить про порушення інтересів дитини зі сторони батька, такий мотив має превалювати над його інтересами при вирішенні даного спору.
Не зважаючи на висновки апеляційного суду про вірне вирішення справи судом першої інстанції по суті спору, тим не менш колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору. 
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
В матеріалах справи містяться документи, що посвідчують факт наявності у ОСОБА_1 інвалідності другої групи, відтак у відповідності до вищевказаної норми в даному випадку сплата судового збору здійснюється за рахунок Держави.
При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768, 40 грн. Суд першої інстанції у своєму рішенні стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений позивачем при подачі позову судовий збір, який в даному випадку має бути компенсований їй за рахунок Держави.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу лише в частині, що стосується  питання стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, та відшкодувати суму такого судового збору на користь позивача за рахунок Держави.
У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції  в частині стягнення з  ОСОБА_1 судового збору. В іншій частині підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відшкодування позивачу судового збору здійснити за рахунок Держави.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

 
Головуючий                                                                                                С.О. Журба

Судді                                                                                                            Т.О. Писана 

                                                                                                                     К.П. Приходько