ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/404/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа № 2314/2181/12 Категорія: на ухвалу 	Кондрацька Н.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Нерушак Л. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20 квітня 2022 року Черкаський апеляційний суд  в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

       Головуючого                          Нерушак Л.В. (суддя - доповідач)         
Суддів                           Василенко Л.І., Карпенко О.В.
       Секретар                                  Захарченко А.Д.

учасники справи: 
заявник - ОСОБА_1 ;
особа, яка подає апеляційну скаргу - заявник ОСОБА_1 

розглянувши в м. Черкаси у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2021 року, ухвалену під головуванням судді Кондрацької Н.М. у Придніпровському районному суді м. Черкаси 07.12. 2021 року у справі № 2314/2181/12 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -
в с т а н о в и в :

 
04.11. 2021 року заявник  ОСОБА_1  звернувся до Придніпровського районногосуду м. Черкаси із заявою, у якій просить поновити пропущений строк для пред?явлення виконавчого листа від 20.06.2012 року, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі № 2314/2181/12 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди.
Свою заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що згідно отриманої відповіді від 08.09.2021 року від Центрально - Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області надав роз?яснення, що згідно до ст. 12 Закону України « Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред?явлені до примусового виконання протягом трьох років. 
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред?явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Тому заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідною заявою.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.12.2021р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.12.2021 року до Черкаського апеляційного суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається, що 05.05.2021 року він відправив виконавчий лист у Вінницький відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області, а 16.07.2021 року йому було повернуто виконавчий лист у зв`язку з пропущенням строку.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник ОСОБА_1 вказує, що 06.08.2018 року він захворів на катаракту обох очей, у зв`язку з чим вимушений був зробити дві операції на очах. 13.01.2020 року скаржник проходив стаціонарне лікування у кардіологічному відділенні Зіньківської центральної районної лікарні з діагнозом стенокардія. 
У квітні 2021 року скаржник ОСОБА_1 лікувався від коронавірусної хвороби COVID-19.
На підтвердження вище вказаного, скаржником разом із апеляційною скаргою подано копію довідки № 44 від 06.08.2018 року Зіньківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини Зіньківської районної ради Полтавської області; копію епікризу № 125 від 20.01.2020 року КНП «Зіньківська міська центральна лікарня» Зіньківської міської ради; копію виписки № 762 від 29.04.2021року КНП «Зіньківська міська центральна лікарня» Зіньківської міської ради. 
Враховуючи вище вказані обставини, скаржник ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.12.2021 року у справі № 2314/2181/12 та поновити строк пред`явлення виконавчого листа від 20.06.2012 року, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси у вказаній справі.
28.03.2022р. скаржник ОСОБА_1 направив на електронну адресу Черкаського апеляційного суду заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив. 
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України.
Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки судом не допущено порушень процесуального права при вирішення питання заяви про забезпечення доказів.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив із того, що заявником (стягувачем) ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу поважності причин пропуску строку для пред?явлення виконавчого листа до виконання за період з 2018 до 2021 років у межах строку, визначеного законодавством. 
Суд послався, що заявник взагалі не вказує у своїй заяві жодних причин пропуску строку для пред?явлення виконавчого листа та не обґрунтовує її, хоча заявник просить видати виконавчий лист по справі, але оригіналу виконавчого листа, який ним був отриманий після винесення рішення та повернення органами державної виконавчої служби не надає, до своєї заяви додає лише копію виконавчого листа № 2314/2181/2012.
Таким чином, з врахуванням принципів цивільного судочинства та положень ч. 1 ст. 263 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява є необґрунтованою та не підлягає до задоволення. 
       Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення питання, та постановлено у справі законну ухвалу, підстав для скасування якої, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судом першої інстанції, заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.06.2012 року у справі № 2314/2181/12 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 5 червня 2008 року в сумі 255000 гривень, 3 % річних в сумі 7650 гривень, суму боргу з урахуванням індексу інфляції(інфляційні) за період з червня 2009 року по березень 2012 року включно -59984 гривень, а всього 322634 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2823 гривень та витрати по оплаті проїзних квитків на загальну суму 690,60 гривень, а всього 3513,60 гривень. В решті позовних вимог відмовлено.
За вказаним вище судовим рішенням Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист, який згідно власноручної розписки ОСОБА_1 від 12.07.2012 року, ним отримано особисто у приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. 
В подальшому, пред?явлено на виконання до Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, де державним виконавцем 12.04.2013 року було відкрите виконавче провадження, що підтверджується копією постанови, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 113).
Судові рішення, що набрали законної сили, обов?язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Виконання судового рішення, згідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі №1-7/2013, є невід?ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.
Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Як передбачено п.5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавч провадження»  в редакції від 02.06.2016 року, виконавчі документи, до набрання чинності цим Законом, пред?являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Виконавчі документи можуть бути пред?явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред?явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (частини 1,2 статті 12 згаданого Закону).
Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України закріплено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з виконавчого листа, копія якого долучена до матеріалів заяви, він був виданий 02.07.2012 року, строк його пред`явлення вказаний до 02.07.2013 року.
Стягувач ОСОБА_1 у вказані строки звернувся до органів державної виконавчої служби, про що зазначено вище, а 12.04.2013 року державним виконавцем було відкрите виконавче провадження, після чого виконавчий лист перенаправлений на виконання до іншого відділу державної виконавчої служби.
Проте, відповідно до відміток державного виконавця про виконання рішення суду на звороті виконавчого листа, останній неодноразово повертався стягувачу. 
29.03.2018 року державним виконавцем повернуто виконавчий документ на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
В подальшому, 16.07.2021 року виконавчий лист повернуто стягувачу згідно п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв?язку із пропуском встановленого законом строку пред?явлення виконавчого документа до виконання.
Вказане вище вбачається із відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 08.09.2021 року, у якій з поміж іншого зазначено, що строк пред?явлення виконавчого документу до виконання становить три роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред?явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред?явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції відстрочки або розстрочки виконання рішення.
Таким чином, оскільки на виконавчому документі наявна відмітка державного виконавця, датована 29.03.2018 роком, то закінчився строк, встановлений Законом України «Про виконавче провадження», на повторне подання скаржником виконавчого листа , оскільки виконавчий лист неодноразово повертався без виконання, але після поверненя у 2018 року не направлявся стягувачем для виконання. 
Докази подані скаржником разом із апеляційною скаргою, які підтверджують факт перебування скаржника на лікуванні, не дають підстав суду апеляційної інстанції для висновку про наявність поважності причин з 2018 року до 2021 року не подавати на виконання виконавчий лист та його поновлення, оскільки заявник періодично хворів протягом певного періоду , а не весь час протягом трьох років.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким встановлені обставини справи, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції постановив законну ухвалу, якою відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, як таку, що відповідає вимогам закону, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали згідно доводів та вимог апеляційної скарги.
З вищевикладеного не вбачається, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлена у справі ухвала є законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382,  384 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складений 24.06. 2022 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Л.І. Василенко
О.В. Карпенко