Номер провадження: 22-ц/813/544/22 
Номер справи місцевого суду: 522/16171/21
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
              головуючого судді: Драгомерецького М.М.,
                                   суддів: Громіка Р.Д., Дришлюка І.А.,
                      при секретарі: Павлючук Ю.В., 
 
переглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Гудими Ігора Борисовича, діючого від імені Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2021 року по справі за позовом Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, -

в с т а н о в и в:
 
28 серпня 2021 року Дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі» (надалі ДБК «Золоті ключі»), звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є асоційованим членом ДБК «Золоті ключі», отримує послуги за участі кооперативу, що входять до складу членських внесків, які він зобов`язаний сплачувати згідно власної заяви про асоційоване членство в кооперативі, статуту і рішення загальних зборів членів ДБК «Золоті ключі». За період із вересня 2020 року по липень 2021 року, внаслідок систематичної несплати членських внесків, заборгованість ОСОБА_1 по сплаті членських та експлуатаційних внесків, пені, інфляційних витрат, 3% річних та штрафу на загальну суму 83 109,09 грн., у зв`язку з чим ДБК «Золоті ключі» звернулося до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що спір у цій справі виник у межах господарських правовідносин з управління діяльністю кооперативу, у зв`язку з порушенням прав кооперативу його асоційованим членом, оскільки членські внески є джерелом формування майна кооперативу, що в свою чергу пов`язано саме із діяльністю кооперативу.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, адвокат Гудима І.Б., діючий від імені ДБК «Золоті ключі», звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою справу направити для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.
 На підставі ст. 29 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», на виконання рішень зборів суддів Одеського апеляційного суду від 02.03.2022р. та 16.03.2022р., у зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., керуючись статтею 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», враховуючи рішення Ради суддів України №9 від 24.02.2022р. та рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022р. щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безперебійного функціонування Одеського апеляційного суду, головою суду видано Розпорядження №1 від 02 березня 2022 року, до якого внесені зміни розпорядженням №2 від 16 березня 2022 року, відповідно до п.п. 3-4 якого: 
Зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, підрозділів територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя, розгляд цивільних справ продовжити без участі учасників провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду.
Справи розглядаються без участі учасників провадження за наявності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та за відсутності заяви (заяв) про відкладення розгляду справи.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Сторони по справі сповіщені належним чином, при цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 21 квітня 2022 року. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно із вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вищевказаним вимогам законодавства.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції невірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами процесуального права, які підлягають застосуванню.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ДБК «Золоті ключі» є неприбутковою організацією, створеною відповідно до Конституції України, Господарського кодексу України, Закону України «Про кооперацію» та інших нормативно-правових актів. Кооператив здійснює свою діяльність відповідно до Статуту, затвердженого Загальними зборами його членів.
Метою створення кооперативу є забезпечення реалізації та захисту прав, свобод і інтересівйого членів та асоційованих членів Кооперативу; задоволення економічних, соціальних та інших потреб, повязаних з реалізацією права на використання земельної ділянки для ведення садівництва та городництва з метою виробництва сільськогосподарської продукції для власного споживання, для забезпечення житлом членів та асоційованих членів Кооперативу, членів їх сімейшляхом будівництва житлових, дачних та садових будинків, а також для сумісної реалізації членами та асоційованими членами Кооперативу права на відпочинок, проведення дозвілля та зміцнення здоровя (п. 3.1 Статуту).
Згідно із п. 4.3. Статуту кооперативу, членський внесок та додатковий членський внесок – грошовий неповоротний внесок, що щомісячно сплачується членами та асоційованими членами кооперативу для забезпечення поточної діяльності кооперативу, в тому числі на утримання і благоустрій інфраструктури кооперативу; на утримання, ремонт та обслуговування мереж інженерно-технічного забезпечення; оплату праці працівників кооперативу; на сплату кооперативом комунальних послуг (енергопостачання, водопостачання, водовідведення та вивіз сміття), якими користуються члени та асоційовані члени кооперативу; придбання, створення об`єктів загального користування (до створення об`єктів в даному випадку відносяться також їх відновлення, капітальний ремонт, модернізація та реконструкція); придбання необхідних для виконання статутних завдань кооперативу транспортних засобів, обладнання, будівель та споруд; експлуатаційні витрати на майно загального користування, поточний ремонт такого майна, споруд та транспортних засобів; організаційні витрати, витрати на сплату податків, різного роду реєстраційних зборів і мита, що стягуються з кооперативу у цілому, оренда державного та комунального майна та іншого рухомого і нерухомого майна, необхідного для здійснення мети кооперативу та інші поточні витрати кооперативу.
Розмір членського внеску визначається Загальними зборами членів кооперативу. Рішення Загальних зборів членів кооперативу обов`язкові для виконання усіма членами, асоційованими членами кооперативу та його органами.
Відповідності до ст. ст. 6.4., 7.3. Статуту ДБК «Золоті ключі», члени та асоційовані члени кооперативу зобов`язані своєчасно сплачувати всі види встановлених внесків та платежів в порядку, строки та розмірах, визначених органами управління Кооперативом.
ОСОБА_1 являється асоційованим членом Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» (протокол Загальних зборів №48 від 28.08.2008р., заяви від 08.08.2008р.), як власник земельної ділянки, розташованоїна території ДБК «Золоті ключі».
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про кооперацію» членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання.
Зобов`язання членів кооперативу встановлені ч. 2 ст. 12 Закону України «Про кооперацію», а саме, основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків.
Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а з відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Звернення ДБК «Золоті ключі» з позовом до фізичної особи про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків ґрунтується на нормах Цивільного законодавства, а отже підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до міжнародного та європейського права з прав людини поняття доступу до правосуддя зобов`язує держави гарантувати право кожної особи на звернення до суду (за певних обставин, до альтернативного органу вирішення спорів), з метою отримання юридичного захисту, у разі якщо права особи були порушені. Таким чином, це також право, яке допомагає особі домогтися реалізації своїх прав.
Доступ до правосуддя охоплює низку людських прав, а саме: право на справедливий суд згідно зі статтями 6 ЄКПЛ та 47 Хартії основних прав ЄС і право на ефективний засіб правового захисту згідно зі статтями 13 ЄКПЛ та 47 Хартії.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Відповідно до практики Верховного Суду аналогічні справи розглядалися цим судом в порядку цивільного судочинства (Постанови Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі №755/6564/16-ц, від 06.03.2019 року у справі №664/2871/16-ц). Якщо такі справи не підлягали розгляду в порядку цивільно-процесуального законодавства, то відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 414 ЦПК України провадження у справі необхідно було закрити незалежно від доводів касаційної скарги.
Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає вищезазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог процесуального права.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вимоги апеляційної скарги про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті є неспроможними, оскільки суд першої інстанції в даному випадку не розглядав справу по суті, а тільки вирішував питання щодо відкриття провадження у справі.
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Гудими І.Б. в інтересах ДБК «Золоті ключі», є частково доведеними, а тому вона підлягає задоволенню частково.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є   невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, починаючи зі стадії відкриття провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу адвоката Гудими Ігора Борисовича, діючого від імені Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі», - задовольнити частково.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2021 року про відмову у відкритті провадження – скасувати.
Справу направити  для продовження розгляду до суду першої інстанції, починаючи зі стадії відкриття провадження у справі.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
 Повний текст судового рішення складено: 21 квітня 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький 

А.І.Дришлюк

Р.Д.Громік