ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 липня 2022 року           справа №200/13149/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року (повне судове рішення складено 14 грудня 2021 рок у м. Слов`янську) у справі  № 200/13149/21 (суддя в І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії,
                                                     УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ в Донецькій області, а також – Відповідач-1), в якому просив: 
1) визнати протиправним та скасувати Рішення № 057350004213 від 07 вересня 2021 року ГУ ПФУ в Донецькій області управління обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) про відмову в призначенні позивачу пільгової пенсії згідно з ч. 3 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи в підземних умовах 25 років;
2) зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області управління з обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) зарахувати позивачу до його пільгового стажу період роботи на підземних роботах у відокремленому підрозділі «Шахутоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля Видобуток» за професію машиніст гірничих виїмкових машин підземний дільниць підготовчих робіт № 3 з 01.04.2020 по 09.07.2020 з повним робочим днем у шахті, у ТОВ «Вуглебуд» за професією прохідник підземний з 02.11.2005 по 05.12.2005 з повним робочим днем у шахті, а також у ТОВ «Спецвуглебуд» за професією прохідник підземний з 11.05.2006 по 31.10.2006 з повним робочим днем у шахті; 
3) зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч 3. ст. 114 Закону № 1058-IV з урахуванням всього страхового і пільгового стажу роботи позивача, у тому числі період його роботи на підземних роботах ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля Видобуток» за професією машиніст гірничих виїмкових машин підземної дільниці підготовчих робіт № 3 з 01.04.2020 по 09.07.2020 з повним робочим днем у шахті, у ТОВ «Вуглебуд» за професією прохідник підземний з 02.11.2005 по 05.12.2005 року з повним робочим днем у шахті, а також у ТОВ «Спецвуглебуд» за професією прохідник підземний з 11.05.2006 по 31.10.2006 з повним робочим днем у шахті.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі – ГУ ПФУ в Херсонській області) № 057350004213 від 07.09.2021, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. Позивачу не було зараховано до його пільгового стажу періоди роботи з 02.11.2005 по 05.12.2005 в ТОВ «Вуглебуд» та з 11.05.2006 по 31.06.2006, у зв`язку із тим, що позивачем не надані документи, що визначають пільговий характер роботи заявника. Період роботи з 01.04.2020 по 09.07.2020 не враховано до пільгового стажу позивача у зв`язку із періодом простою.
Слід зазначити, що ухвалою місцевого суду від 09 листопада 2021 року залучено до участі у справі у якості другого відповідача – Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі також – відповідач-2).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Херсонській області № 057350004213 від 07.09.2021 про відмову позивачу в призначенні пенсії.
Зобов`язано відповідача-2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.09.2021 про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу позивача періоди його роботи у ТОВ «Вуглебуд» за професією прохідник підземний з 02.11.2005 по 05.12.2005 з повним робочим днем у шахті; у ТОВ «Спецвуглебуд» за професією прохідник підземний з 11.05.2006 по 31.10.2006 з повним робочим днем у шахті та у відокремленому підрозділі «Шахутоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля Видобуток» за професію машиніст гірничих виїмкових машин підземний дільниць підготовчих робіт № 3 з 01.04.2020 по 30.04.2020 з повним робочим днем у шахті (один місяць простою).
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апелянт зазначив, що оскільки позивачем при зверненні до пенсійного фонду такі довідки не були надані, тому й періоди його роботи у ТОВ «Вуглебуд» з 02.11.2005 по 05.12.2005, у ТОВ «Спецбуд» з 11.05.2006 по 31.10.2006 зарахувати до його пільгового стажу не має можливості. Крім того, відповідачем зазначено, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році. Таким чином, на думку представника ГУ ПФУ України в Донецькій області, позовні вимоги позивача щодо зарахування всього часу знаходження в простої з 01.04.2020 по 12.07.2020, що складає 3 місяці 12 днів, що більше 1 календарного місяця в календарному році, не підлягають задоволенню.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач-2 також подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
01.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону № 1058-IV. За принципом екстериторіальності вказана заява розглядалась ГУ ПФУ в Херсонській області.
За результатами розгляду наданих до заяви документів до пільгового стажу позивача встановлено наступне:
Вік заявника (на момент звернення) 45 років 5 місяців 20 днів;
Страховий стаж особи 23 роки 11 місяців 28 днів, при цьому для права враховано - 42 роки 11 місяців 28 днів з урахуванням 19 років стажу за Списком № 1.
В загальній кількості до стажу на підземних роботах зараховано 24 роки 05 місяців 29 днів, яких, відповідно до ч. 3 статті 114 Закону № 1058-IV, недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.
Періоди роботи в ТОВ «Вуглебуд» з 02.11.2005 по 05.12.2005 та в ТОВ «Спецвуглебуд» з 11.05.2006 по 31.10.2006 також не зараховано до пільгового стажу у зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки, які підтверджують пільговий характер виконуваних робіт.
Отже, відповідач-2 наполягає на тому, що рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 07.09.2021 № 057350004213 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону № 1058-IV є обґрунтованим та прийнятим відповідно до вимог чинного законодавства.
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 .
01 вересня 2021 року позивач звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.
Відповідно до п. 4.2 Постанови від 25.11.2005  № 22-1 Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1), за принципом екстериторіальності орган, що мав розглянути питання про призначення позивачу пенсії, було визначено ГУ ПФУ в Херсонській області.
Рішенням начальника відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Херсонській області від 07.09.2021 № 057350004213 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV. До пільгового стажу не зараховано період простою з 01.04.2020 по 09.07.2020, періоди роботи з 02.11.2005 по 05.12.2005 та з 11.05.2006 по 31.10.2006 у зв`язку з ненаданням документів, які визначають пільговий стаж роботи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.
Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачами. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій позов задоволено. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом № 1058-ІV.
Спірним питанням цієї справи є саме не зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи на підземних роботах ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля Видобуток» за професією машиніст гірничих виїмкових машин підземній дільниці підготовчих робіт № 3 з 01.04.2020 по 09.07.2020 з повним робочим днем у шахті, у ТОВ «Вуглебуд» за професією прохідник підземний з 02.11.2005 по 05.12.2005 з повним робочим днем у шахті, а також у ТОВ «Спецвуглебуд» за професією прохідник підземний з 11.05.2006 по 31.10.2006 з повним робочим днем у шахті, що стало причиною відмови в призначенні пенсії позивачу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV.
Закон № 1788-ХІІ відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.  
Згідно із ст. 1 Закону № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Приписами ст. 24 Закону № 1058-ІV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ст.7 Закону № 1788-ХІІ звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Відповідно до статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затвердив постановою від 12 серпня 1993 року № 637 «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі – Порядок № 637).
Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до записів трудової книжки позивача він працював у ТОВ «Вуглебуд» за професією прохідник підземний з 02.11.2005 по 05.12.2005 з повним робочим днем у шахті (записи № № 16, 17); у ТОВ «Спецвуглебуд» за професією прохідник підземний з 11.05.2006 року по 31.10.2006 з повним робочим днем у шахті (записи № № 20, 21).
Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII.
Пунктом 10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383) встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.
Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
При визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону № 1058-ІV застосовується «Список №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» і «Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах».
Як встановлено з трудової книжки позивача в періоди з 02.11.2005 по 05.12.2005 та з 11.05.2006 по 31.10.2006, позивач працював на роботах з повним робочим днем в шахті.
Вказані вище професії, віднесені до Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, Постановою Ради Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991, Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 24.03.1994.
Отже, позивач у спірні періоди виконував роботи, які дають право на призначення йому пенсії на пільгових умовах.
Позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV.
Таким чином, правильним є висновок місцевого суду, що посилання відповідача, як на підставу не зарахування періоду роботи до пільгового стажу, у зв`язку з не наданням уточнюючих довідок, є безпідставним, оскільки позивачем була надана трудова книжка належним чином оформлена.
Згідно правової позицією Вищого адміністративного суду України, який при розгляді аналогічних справ № К/800/40969/13 від 13 березня 2014 року та № К/800/27262/13 від 19 червня 2014 року зазначено, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконування роботи за наявності чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявність у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.
Тобто, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавити лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.
Страховий та пільговий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідачем не надано суду жодних доказів, що дані, які містяться в трудовій книжці позивача, містять неправдиві або недостовірні дані.
Щодо не зарахування ГУ ПФУ в Херсонській області до пільгового стажу позивача, періоду знаходження в простої з 01.04.2020 по 12.07.2020.
Як вбачається довідки ДП «Добропіллявугілля видобуток» № 299 від 21.09.2021 з 01.04.2020 по 09.07.2020 у позивача був простій ББУ.
Відповідно до ст. 34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.
З згідно із пунктом 2 Порядку № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 № 713/039/161-16 періоди, зокрема відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.
Позивач знаходився в період з 01.04.2020 по 09.07.2020 - знаходився в простої у зв`язку із виробничою необхідністю.
З огляду на викладене, за заявленими в цій частині підставами позову, місцевий суд дійшов правильного висновку про існування у позивача права на зарахування до пільгового стажу періоду його роботи з 01.04.2020 по 30.04.2020 (1 місяць простою).
Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п. 77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благо отримувачів вимогам.
У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.
Відповідно до статі 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Слід також зазначити, що спірне рішення було прийнято ГУ ПФУ в Херсонській області, а отже для ефективного захисту позивача, суд першої інстанції вірно вважав за необхідне зобов`язати повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії саме цей пенсійний фонд.
Відтак, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків місцевого суду. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року в справі № 200/13149/21 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 12 липня 2022 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                   І. В. Сіваченко
                                                                                           А. А. Блохін
                                                                                           Т. Г. Гаврищук