Постанова
Іменем України
 
01 серпня 2022 року 
м. Київ
 
справа № 233/42/20
провадження № 61-17911св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач),  Антоненко Н. О., Русинчука М. М., 
 
учасники справи за первісним позовом:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 
третя особа - ОСОБА_3 ,
 
за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору:
позивач - ОСОБА_4 ,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2021 року у складі судді Мартишева Т. О. та постанову Донецького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року у складі колегії суддів: Халаджи О. В., Агєєва О. В., Гапонова А. В.,
Історія справи 
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом про поділ спільного майна подружжя.
Позов мотивований тим, що 11 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований їх шлюб із відповідачем, актовий запис № 174. 
Від шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Шлюб сторін розірвано рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2019 року.
Під час шлюбу та за спільні кошти сторони придбали наступне майно:
автомобіль марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, колір фіолетовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , попередній номер державної реєстрації НОМЕР_3 (до 08 жовтня 2019 року); автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 ; духовий шкаф електричний Piramida; холодильник SAMSUNG; варочну панель електричну Electrolux; автомобільне дитяче крісло NEXTFIT SPORT;  соковижималку Philips HR1871; телевізор LG; мультиварку MOULINEX; блендер BRAUN; ліжко-подіум «Марта» з підйомним механізмом 180 х 200 кожзам Итака White;  матрац «ORGANIC Epsilon» 180 х 200; наматрацник Проект - 180 х 200; дві тумби прикроватні «Твин» штучна шкіра Zeus Deluxe-Show;  ванну акрилову «Оскар» 189 х 115 ТР;  рушник махровий Туркменія, 70 х 140 колір: ОСОБА_6 .
Вказане майно є спільною сумісною власністю сторін.
Відповідач з метою уникнення поділу майна, що є спільною сумісною вартістю подружжя, незаконно відчужив автомобіль марки MITSUBISHI та автомобіль марки VOLKSWAGEN, без згоди позивача, якою до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області подано позов про скасування правочинів щодо відчуження майна.
Також, відповідачем без згоди позивача було продано майно:  духовий шкаф електричний Piramida; холодильник SAMSUNG; автомобільне дитяче крісло NEXTFIT SPORT.
З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просила: 
визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, колір фіолетовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , попередній номер державної реєстрації НОМЕР_3 (до 08 жовтня 2019 року);
визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 , попередній номер державної реєстрації НОМЕР_6 (до 08 жовтня 2019 року);
сягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за відчужене/продане спільне майно: духовий шкаф електричний Piramida, приблизна ринкова вартість нового становить 6 205 грн; холодильник SAMSUNG, приблизна ринкова вартість нового 19 999 грн; автомобільне дитяче крісло NEXTFIT SPORT, приблизна ринкова вартість нового становить 7 490 грн, у розмірі 33 694 грн;
визначити за відповідачем право власності на телевізор LG, мультиварку MOULINEX, блендер BRAUN, ліжко-подіум «Марта» з підйомним механізмом 180 х 200 кожзам Итака White вартістю 6 360 грн; матрац «ORGANIC Epsilon» 180 х 200 вартістю 3 462 гр.; наматрацник Проект - 180 х 200 вартістю 757 грн; варочну панель електричну Electrolux, приблизна ринкова вартість нової становить 7 299 грн; дві тумби прикроватні «Твин» штучна шкіра Zeus Deluxe-Show загальною вартістю 3 298 грн; ванну акрилову «Оскар» 189 х 115 ТР вартістю 15 003 грн; рушник махровий Туркменія, 70 х 140 колір: ОСОБА_6 , вартістю 50 грн;
вирішити питання щодо судових витрат.
У грудні 2020 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортні засоби.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 є його сином, ОСОБА_1 - колишньою дружиною його сина. 
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - предметів побутової техніки та двох автомобілів, а саме: автомобіля MITSUBISHI, модель GRANDIS, номер кузова НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , приблизна ринкова вартість 180 000 грн; автомобіля VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, номер кузова НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 , приблизна ринкова вартість 196 000 грн, та претендує на залишення за нею автомобіля MITSUBISHI.
На його думку, вказані транспортні засоби не є спільною власністю відповідачів, так як були придбані за кошти ОСОБА_4 та його дружини - ОСОБА_7 , з якою вони перебувають у шлюбі з 21 листопада 1990 року, з 1998 року разом займалися підприємницькою діяльністю, потім ОСОБА_7 отримала свідоцтво ФОП і стала займатися підприємницькою діяльністю особисто.
ОСОБА_2 з початку його трудової діяльності до часу подання позову отримує мінімальну заробітну плату. 
Колишня невістка ОСОБА_1 не працювала, тому не мала власних доходів, за які можна було б придбати два недешевих автомобіля. У період сумісного життя із ОСОБА_2 .   ОСОБА_1 не отримувала сторонніх грошових коштів від своїх батьків чи кредитів з банківських установ, одержувала лише державну допомогу після народження дитини.
ОСОБА_4 із дружиною надали молодому подружжю для проживання безкоштовне житло у будинку, який належав ОСОБА_4 на підставі  договору дарування від 08 грудня 1997 року. У будинку зроблений євроремонт, наявні меблі, побутова техніка. Також, він з дружиною сплачували комунальні платежі, постійно переказували сину та невістці грошові кошти, повністю забезпечували молоду сім`ю.
27 червня 2013 року для себе та сина ОСОБА_4 із дружиною  придбали земельну ділянку з будинком у садовому товаристві «Весна-Крим», що знаходилася на території сільської ради Берегова міста Феодосії АР Крим. Для придбання цієї земельної ділянки та забудови ОСОБА_7 заклала земельну ділянку і розташовану на ній аптеку для отримання кредиту.
У 2016 році ОСОБА_4 із дружиною  придбали автомобіль та у зв`язку із тим, що ним буде керувати їх син, оформили транспортний засіб на нього.
У 2018 році ОСОБА_4 із дружиною продали нерухомість у вказаному садовому товаристві та за виручені кошти придбали ще один автомобіль.
У ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутні сумісні кошти не тільки для придбання двох автомобілів, але й кошти на утримання цих транспортних засобів.
Просив: 
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити;
визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль MITSUBISHI, модель GRANDIS, колір фіолетовий, номер кузова НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , та автомобіль VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, колір сірий, номер кузова НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2021 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 26 липня 2021 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. 
Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майно:
- автомобіль марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, колір фіолетовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , попередній номер державної реєстрації НОМЕР_3 (до 08 жовтня 2019 року), вартістю 199 163,54 грн;
- автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 , попередній номер державної реєстрації НОМЕР_6 (до 08 жовтня 2019 року), вартістю 325 242,46 грн;
- мультиварку MOULINEX, вартістю 3 999 грн;
- варочну панель електричну Electrolux, вартістю 6 296 грн;
- холодильник SAMSUNG, вартістю 20 999 грн;
- ліжко-подіум «Марта» з підйомним механізмом 180 х 200 кожзам Итака White, вартістю 6 360 грн;
- матрац «ORGANIC Epsilon» 180 х 200, вартістю 3 462 грн;
- наматрацник Проект - 180 х 200, вартістю 757 грн;
- дві тумби прикроватні «Твин» штучна шкіра Zeus Deluxe-Show, вартістю 3 298 грн;
- ванну акрилову «Оскар» 189 х 115 ТР, вартістю 15 003 грн,
а всього майно вартістю 584 580,00 грн.  
Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2  право власності на ідеальну долю в розмірі 1/2 частини автомобіля марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, колір фіолетовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , попередній номер державної реєстрації НОМЕР_3 (до 08 жовтня 2019 року); автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 , попередній номер державної реєстрації НОМЕР_6 (до 08 жовтня 2019 року), кожному.
В порядку поділу спільного майна подружжя виділено ОСОБА_1 у власність:  мультиварку MOULINEX, вартістю 3 999,00 грн; ліжко-подіум «Марта» з підйомним механізмом 180 х 200 кожзам Итака White, вартістю 6 360,00 грн;  матрац «ORGANIC Epsilon» 180 х 200, вартістю 3 462,00 грн, наматрацник Проект - 180 х 200, вартістю 757,00 грн; ванну акрилову «Оскар» 189 х 115 ТР вартістю 15 003,00 грн, а всього майно вартістю 29 581,00  грн.
Виділено ОСОБА_2 у власність:  варочну панель електричну Electrolux, вартістю 6 296,00 грн;  холодильник SAMSUNG, вартістю 20 999,00 грн;  дві тумби прикроватні «Твин» штучна шкіра Zeus Deluxe-Show, вартістю 3 298,00 грн, а всього майно вартістю 30 593,00 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 506,00 грн  у рахунок компенсації  різниці у вартості виділеного майна.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із сплатою судового збору, у розмірі 2 922,90 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із проведенням експертизи, у розмірі 4 364,78 грн.  
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 743,94 грн.
У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортні засоби відмовлено.
Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції зробив висновок, що спірне майно було придбане в період шлюбу, презумпція виникнення прав спільної сумісної власності подружжя відповідачем ОСОБА_2 не спростована;  відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, зазначив, що твердження відповідача, третьої особи із самостійними вимогами та їх представників у судовому засіданні щодо невеликих офіційних доходів сторін у період шлюбу, постійного надання допомоги подружжю сторін з боку батьків відповідача, а так само інших родичів самі по собі не спростовують доводів позову ОСОБА_1 щодо придбання спірного майна за спільні кошти сторін та не є безспірними доказами у підтвердження позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 .
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Донецького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_8 , та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_9 ,  залишені без задоволення.
Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2021 року залишено без змін. 
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_2 презумпцію спільної сумісної власності не спростував. Посилання в апеляційних скаргах на те, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був дохід не співрозмірний з придбаними автомобілями та іншими спірними предметами, а тому вони не підлягають поділу, не заслуговують на увагу, оскільки, даний факт не може бути підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, спірні автомобілі та інше майно було придбано в період шлюбу позивача та відповідача, даний факт учасниками справи не спростовується, тобто дане майно було придбане для введення спільного господарства. В матеріалах справи відсутні докази того, що саме на кошти батьків було придбане спірне майно. ОСОБА_4 не надав належних і допустимих доказів придбання спірних автомобілів за свої кошти та за кошти ОСОБА_10 . 
Короткий зміст вимог та доводів  касаційної скарги
У листопаді 2021 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2021 року, постанову Донецького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року в частині визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіля марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , попередній номер державної реєстрації НОМЕР_3 (до 08 жовтня 2019 року), автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 , попередній номер державної реєстрації НОМЕР_6 (до 08 жовтня 2019 року), ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 . 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме, відсутнє врегулювання звернення третьої особи з позовними вимогами про визнання права власності на майно, що було придбано подружжям у період шлюбу, але за кошти, належні іншим особам для особистого використання. Суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не дослідили докази, а саме, доходи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за період шлюбу та на момент придбання двох спірних автомобілів. Доходи, отримані подружжям ОСОБА_11 унеможливлюють придбання спірних автомобілів. Висновки суду суперечать доказам, які були надані та вивчені судом. Суд всупереч вимогам статті 60 СК України не встановив джерело походження коштів. Апеляційним судом при перегляді справи також не надано правової оцінки зазначеним фактам. Суд безпідставно не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_7 , які підтверджуються деклараціями, та які узгоджуються з показаннями інших допитаних свідків. Спірні автомобілі були придбані ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_7 за особисті кошти для обслуговування свого бізнесу та особистого користування, але оформили на свого сина, так як навіть не уявляли, що родина може розпастися і колишня невістка буде претендувати на те, що вона не купувала та їй не належить. Позов, який подав ОСОБА_4 , заявлено в інтересах його родини, і доходи, що отримані ОСОБА_7 , які підтверджені відповідними деклараціями, є належними доказами. Посилання суду на рішення у справі № 233/8661/19 є неаргументованим, оскільки позовними вимогами, що розглядалися в тій справі, були вимоги щодо визнання недійсним договорів відчуження спірних автомобілів. Судом не розглядалося питання щодо поділу або визнання права власності на транспортні засоби.
Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що судові рішення суду першої та апеляційної інстанції оскаржуються в частині задоволення позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю транспортних засобів та їх поділ, відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на транспортні засоби, в іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядаються.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції. 
У листопаді 2021 року матеріали цивільної справи № 233/42/20 надійшли до Верховного Суду.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 17 листопада 2021 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).
Фактичні обставини
Суди встановили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2014 року.
Від шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 233/6898/19 від 26 листопада 2019 року, яке набрало законної сили 27 грудня 2019 року, шлюб сторін розірвано.
Згідно наданих до матеріалів справи довідок про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за підписом керівника ОСОБА_7 - ОСОБА_2 працював у ФОП ОСОБА_7 та отримував заробітну плату: за 2013 рік - 16 900,45 грн; за 2014 рік - 17 338,42 грн; за 2015 рік - 17 989,93 грн; за 2016 рік - 19 227,50 грн;  за 2017 рік - 38 168,70 грн;  за 2018 рік - 38 763,46 грн.
Відповідно до довідки УСЗН Костянтинівської міської ради № 01-22-105-11 від 16 січня 2021 року ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні та у період часу з грудня 2015 року по травень 2016 року включно отримувала допомогу по вагітності та пологах у розмірі 4 587,41 грн; у період з квітня 2016 року по березень 2019 року включно отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 41 280,00 грн;  у період з травня 2020 року по грудень 2020 року отримувала допомогу переміщеним особам на проживання у розмірі 10 674,00 грн, а всього - 112 003,80 грн.
Згідно довідки ГУ ДПС у Донецькій області № 40/05-99-51 від 15 січня 2021 року ОСОБА_1 взята на податковий облік 03 вересня 2018 року. Обсяг доходу згідно податкової декларації платника єдиного податку склав: - за 2018 рік - 22 500,00 грн;  за січень 2019 року - 20 000,00 грн;  за лютий 2019 року - 18 000,00 грн;  за березень 2019 року - 25 000,00 грн; за квітень 2019 року - 20 000,00 грн; за червень 2019 року - 35 000,00 грн;  за липень 2019 року - 30 000,00 грн;  за серпень 2019 року - 28 000,00 грн;  за вересень 2019 року - 25 000,00 грн; за жовтень 2019 року - 30 000,00 грн.
Як вбачається з інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 29 від 15 січня 2021 року ОСОБА_1 отримано доходи:  4 кв. 2015 року - 466,79 грн, соціальні виплати; -1 кв. 2016 року - 4 587,41 грн, соціальні виплати;  2 кв. 2016 року - 12 901,86 грн, соціальні виплати;  3-4 кв. 2016 року, 1-4 кв. 2017 року,            1-4 кв. 2018 року - 2 580,00 грн, соціальні виплати; 1 кв. 2019 року - 2 580,00 грн, соціальні виплати; - 3 кв. 2019 року - 6 000,00 грн, дохід від підприємницької діяльності.
ОСОБА_4 з 21 листопада 1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 . 
Відповідно до інформації Територіального сервісного центру МВС № 1442 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області від 04 грудня 2020 року за вих. № 31/5-1442-1771 20 вересня 2016 року за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, 2008 р. в., колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , номер державної реєстрації на 20 вересня 2016 року НОМЕР_6 .
15 травня 2018 року за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, колір фіолетовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації на 15 травня 2018 року НОМЕР_3 .
Вказані обставини щодо придбання відповідачем транспортних засобів встановлені також рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 233/8661/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , про визнання правочинів недійсними.
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 233/8661/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , про визнання правочинів недійсними, позов задоволено.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу № 4356 від 08 жовтня 2019 року транспортного засобу марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, колір фіолетовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , номер державної реєстрації до 08 жовтня 2019 року НОМЕР_3 , укладений між ТОВ «Автостандарт СВ», яке діяло за дорученням ОСОБА_2 на підставі договору комісії, та ОСОБА_3 . 
Визнано недійсним договір купівлі-продажу № 4358 від 08 жовтня 2019 року транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 , номер державної реєстрації до 08 жовтня 2019 року НОМЕР_7 , укладений між ТОВ «Автостандарт СВ», яке діяло за дорученням ОСОБА_2 на підставі договору комісії, та ОСОБА_3 .
Рішення суду набрало законної сили 08 вересня 2020 року.
Сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є потерпілими у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020050380000420 від 17 квітня 2020 року відносно ОСОБА_12 щодо незаконного заволодіння транспортним засобом VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, номер державної реєстрації НОМЕР_5 .
Згідно висновку експерта № 3264-3265 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 27 квітня 2020 року дійсна ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, номер державної реєстрації НОМЕР_5 , 2008 року випуску, без врахування акустичної системи станом на 17 квітня 2020 року становить 325 242,46 грн.
За висновком експерта № 1345 за результатами проведення судового автотоварознавчого дослідження від 02 квітня 2021 року реальна ринкова вартість автомобіля марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, колір фіолетовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , на момент проведення експертизи, а саме на 31 березня 2021 року (з урахуванням фізичного зносу) становить 199 163,54 грн.
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
Набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.
Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.
Згідно із статтею 60 Сімейного кодексу  України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Тобто, статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.
Отже, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання.
Суди встановили, що спірні автомобілі були придбані за спільні кошти подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.
На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки ОСОБА_4 не доведено належними та допустимими доказами, що спірні автомобілі придбані за його особисті кошти та кошти його дружини ОСОБА_7 ,  суди зробили вірний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на транспортні засоби. 
Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанції стосовно встановлення обставин справи.
Суд касаційної інстанції, за приписами статті 400 ЦПК України, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судові рішення в оскарженій частині ухвалені з порушенням норм матеріального і процесуального права. З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить залишити без задоволення, судові рішення в оскарженій частині залишити без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю транспортних засобів та їх поділ, відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортні засоби залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                              І. О. Дундар 

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук