ПОСТАНОВА 
Іменем України

20 липня 2022 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 394/580/21
провадження № 22-ц/4809/630/22 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Чельник О. І., Черненка В. В.,
секретар судового засідання Антошина А. В.,
учасники справи:
позивач - Приватне сільськогосподарське підприємство «Лан»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
представник відповідача – адвокат Міхальова Вікторія Вікторівна,
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Міхальова Вікторія Вікторівна, на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2022 року у складі судді Запорожець О. М.

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
20.08.2021 Приватне сільськогосподарське підприємство «Лан» (далі ПСП «Лан») звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просило зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ПСП «Лан» до 17.12.2022 року у користуванні орендованою земельною ділянкою площею 2,9828 га, що розташована на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області; зобов`язати ОСОБА_1 негайно повернути після набрання рішенням законної сили у користування ПСП «Лан» земельну ділянку площею 2,9828 га, що розташована на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області.
Позовні вимоги мотивовано тим, що між ПСП «Лан» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі № б/н від 25 листопада 2009 року щодо передачі у строкове платне користування земельної ділянки, що належить орендодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю № 010937600142, з кадастровим номером 3523655100:02:002:0563 площею 2,9828 га, що розташована на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державну реєстрацію зазначеного договору оренди землі проведено 17 грудня 2012 року у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 352360004004420.
Пунктом 8 Договору оренди визначено, що договір укладений на 10 років.
Згідно п. 20 Договору оренди передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тридцятиденний термін після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі, таким чином, строк дії Договору оренди закінчується 17 грудня 2022 року.
Станом на дату укладення позивачем договору оренди з відповідачем, державній реєстрації підлягало не саме право, а документ (договір оренди чи додаткова угода), проте, такий договір набрав чинності та відповідно право оренди виникало лише після проведення державної реєстрації договору.
Отже, на момент подання цього позову договір оренди землі між позивачем і відповідачем, зареєстрований позивачем відповідно до чинного на той час законодавства, що підтверджується відповідними відмітками в оригіналі договору про державну реєстрацію договору.
Починаючи від початку дії договору оренди, позивачем виконуються всі обов`язки, використовуються земельні ділянки виключно за їх цільовим призначенням.
Таким чином, позивачу на підставі договору оренди, якій діє до 17 грудня 2022 року є чинним та по якому не має рішення будь-якого суду щодо його розірвання або визнання його недійсним, належить порушене право використання земельної ділянки.
У 2021 році на полі № 563 приватного сільськогосподарського підприємства «Лан», що знаходиться на території смт Новоархангельська Новоархангельського району Кіровоградської області, працівниками ПСП «Лан» було заплановано розпочати сільськогосподарські роботи на земельних ділянках, які у користуванні ПСП «Лан» згідно договору оренди.
При виїзді тракторної техніки з відповідним обладнанням для виконання сільськогосподарських робіт відповідачем було вчинено перешкоди щодо посіву позивачем сільськогосподарської культури.
В подальшому відповідач чинив перешкоди у веденні господарської діяльності ПСП «Лан», а саме: перешкоджав проведенню сільськогосподарських робіт на спірній земельній ділянці шляхом блокування роботи тракторної техніки, що призвело до порушення та невиконання технологічних процесів обробітку орендованої земельної ділянки.
ПСП «Лан» не має можливості здійснювати обробіток орендованої земельної ділянки, яка наразі засіяна сільськогосподарськими культурами відповідачем.
Для врегулювання питання ПСП «Лан» звернулося до голови Новоархангельської територіальної громади щодо обстеження даної земельної ділянки, встановлення факту посіву на ній сільськогосподарських культур інших осіб.
На звернення ПСП «Лан» головою Новоархангельської селищної ради було прийнято розпорядження голови Новоархангельської селищної ради від 09.06.2021 року № 73-од «Про створення комісії з вирішення питань земельних відносин з юридичними та фізичними особами» та проведено обстеження відповідної земельної ділянки.
Відповідно до акту № 01 від 15 червня 2021 року при огляді земельної ділянки кадастровий номер 352365100:02:002:0563 було виявлено, що зазначена ділянка засіяна сільськогосподарськими культурами соняшника, що унеможливлює в подальшому проведення сільськогосподарських робіт ПСП «Лан».

24.11.2021 ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до ПСП «Лан», в якому просив визнати припиненим право оренди на підставі договору оренди земельної ділянки від 25 листопада 2009 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі про що у Державному реєстрі земель 17 грудня 2012 року, запис за № 352360004004420, скасувати державну реєстрацію іншого речового права та припинити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинність запису про інше речове право №29153996 (а.с. 69-77 т.1).
Зустрічні позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 0039431 від 15 вересня 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010937600142 належить на праві власності земельна ділянка площею 2.9828 га, розташована на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району (зараз Голованівського району) Кіровоградської області. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки 3523655100:02:002:0563.
З часу набуття права власності на вказану земельну ділянку він користується нею самостійно в інтересах сім`ї.
Будь-яких правочинів щодо даної земельної ділянки, в тому числі щодо передачі її в оренду та/або користування інших осіб, в тому числі ПСП «ЛАН» ОСОБА_1 не укладав, орендну плату від суб`єктів господарювання не отримував.
Вимоги від ПСП «Лан» про усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою до цього часу ОСОБА_1 не надходили.
28 серпня 2015 року ОСОБА_1 звертався до відділу Держгеокадастру у Новоархангельському районі Кіровоградської області із заявою про надання йому копії договору оренди земельної ділянки згідно державного акту на право приватної власності на землю серії КР №0039431 кадастровий номер: 3523655100:02:002:0563.
У відповідь листом № 05-94/87 від 31.08.2015 відділ Держгеокадастру у Новоархангельському районі Кіровоградської області повідомив ОСОБА_1 , що на земельну ділянку кадастровий номер: 3523655100:02:002:0563, що розташована на території Новоархангельської селищної ради (за межами населеного пункту Новоархангельського району Кіровоградської області), що належить на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 0039431, згідно «Книг записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі», договір оренди на земельну ділянку не зареєстровано, тому у відділі він відсутній.
Натомість у додатках до первісної позовної заяви ПСП «ЛАН» з посиланням на наявність у нього оригіналу такого договору та проведення державної реєстрації у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі шляхом вчинення у Державному реєстрі земель 17.12.2012 року запису за №352360004004420 додав копію договору оренди земельної ділянки від 25.11.2009 року, зміст якого став відомим ОСОБА_1 лише після відкриття Новоархангельським районним судом Кіровоградської області провадження у справі № 394/580/21.
Згідно відповіді на адвокатський запит Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 11.11.2021 року № 29-11-0.6-6442/2-21 у земельно-облікових даних відділу № 5 Управління у Голованівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та книгах записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, договір оренди, укладений між ОСОБА_1 та ПСП «Лан» від 17.12.2012 року за №352360004004420 не зареєстрований та у відділі відсутній.
Згідно відомостей «Книги записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі», здійснено запис про реєстрацію договору оренди, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Кам`янече» від 29.11.2012 № 352360004004420.
ОСОБА_1 стверджує, що договір оренди земельної ділянки від 25.11.2009 року, акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі (Додаток 1 до договору оренди від 25.11.2009 року) та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (Додаток 2) він не підписував, заперечує належність йому підписів від імені орендодавця, що містяться у договорі оренди земельної ділянки від 25.11.2009 року, акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі (Додаток 1 до договору оренди від 25.11.2009 року) та акті визначення меж земельної ділянки в натурі (Додаток 2), копії яких долучені до первісного позову.
Примірник договору оренди від 25.11.2009 року у ОСОБА_1 відсутній, як відсутній примірник оригіналу договору оренди земельної ділянки у відділі № 5 управління у Голованівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.
З Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.11.2021 року № 282720992 він дізнався, що ПСП «ЛАН» вніс відомості та здійснив у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію іншого речового права на підставі Договору оренди землі, серія та номер: 352360004004420, виданий 17.12.2012 видавник: Відділ Держкомзему у Новоархангельському районі Кіровоградської області строком на 10 років, номер запису про інше речове право: 29153996.
Оскільки договір оренди земельної ділянки від 25.11.2009, акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі та акт визначення меж земельної ділянки в натурі з ПСП «ЛАН» ОСОБА_3 не підписував, волевиявлення та намірів на його укладення не мав - відповідно жодних зобов`язань щодо виконання умов даного договору оренди перед ПСП «ЛАН» у нього не виникло.
ОСОБА_1 оспорює сам факт укладення (підписання) договору оренди з ПСП «ЛАН», що свідчить, що істотних умов цього договору позивач за зустрічним позовом не погоджував - договір оренди земельної ділянки від 25 листопада 2009 року в силу всіх законодавчих приписів є неукладеним.
З урахуванням вимог статті 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону № 1702-VI від 05.11.2009), згнідно якої договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, за відсутності підтвердження відомостей «Книги записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі», щодо вчинення державної реєстрації договору оренди, укладеного між ОСОБА_1 та ПСП «Лан», від 17.12.2012 за №352360004004420 , вказує на підстави вважати, що спірний договір оренди земельної ділянки від 25.11.2009 чинності не набрав.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав), тому Мисник поставив питання щодо скасування державної реєстрації іншого речового права на підставі договору оренди землі, серія та номер:352360004004420, виданого 17.12.2012 року, видавник: відділ Держкомзему у Новоархангельському районі Кіровоградської області строком на 10 років, номер запису про інше речове право : 29153996.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2022 року первісний цивільний позов  приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» до  ОСОБА_1  про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено в повному обсязі.
Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод приватному сільськогосподарському підприємству «Лан»  до 17.12.2022 року у користуванні орендованою земельною ділянкою площею 2,98 га., що розташована, у відповідності до державного акта на право власності на земельну ділянку серії КР № 039431 виданий 15 вересня 2009 року, на території Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області.
Зобов`язано  ОСОБА_1 негайно повернути після набрання рішенням законної сили у користування приватному сільськогосподарському підприємству «Лан» земельну ділянку площею 2,98 га., що розташована, у відповідності до державного акта на право власності на земельну ділянку серії КР № 039431 виданий 15 вересня 2009 року, на території Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» про визнання припиненим права оренди, скасування державної реєстрації іншого речового права та припинення чинності запису про реєстрацію іншого речового права відмовлено в повному обсязі.
Суд першої інстанції, задовольняючи первісний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного виходив з того, щодія спірного договору оренди землі, враховуючи строк на який його укладено, а також час його реєстрації, спливає 17 грудня 2022 року. На час розгляду справи договір оренди земельної ділянки від 25.11.2009 року, укладений між позивачем та відповідачем, є діючим, іншого суду не надано, а тому сторони договору повинні виконувати покладені на них обов`язки.
Суд вважав встановленим, що відповідач в порушення умов договору, починаючи з 2015 року, не отримавши згоду від орендаря самостійно на власний розсуд обробляв земельну ділянку, що перебувала в оренді у позивача. Тобто, відповідач, не маючи письмового погодження позивача на припинення правовідносин за існуючими договірними зобов`язанням, обробляв належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, що на погляд суду є істотним порушенням умов договору. За змістом договору відповідач міг вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням, своєчасного внесення орендної плати, або за взаємною згодою припинити дію договору (розірвати його).
Не погодився суд із твердженням відповідача щодо не підписання ним договору оренди, оскільки цей факт не доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами, разом з тим суд врахував його позицію з приводу використання земельної ділянки за домовленістю з представниками відповідача, починаючи з 2015 року. З цього суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був обізнаний про укладання договору оренди земельної ділянки, використовував її у формі поступку за домовленістю з орендарем. Будь-яких додаткових угод сторонами суду не надано, а саме з приводу обміну земельними ділянками сільськогосподарського значення з метою їх обробітку.
Судом відхилено доводи представника відповідача щодо відсутності реєстрації оспорюваного договору, оскільки повідомлення з відділів Держгеокадастру з приводу його не реєстрації самі по собі не можуть вказувати про те, що працівники зазначеного органу при виконанні посадових обов`язків належним чином їх виконували та не допустили халатності у вигляді не внесення відомостей до «Книги записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі». 
Суд зазначив, що при візуальному огляді видно, що світлокопія договору оренди земельної ділянки, укладеного між ПСП «Лан» та ОСОБА_1 25.11.2009 року та зареєстрованого у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі 17.12.2012 року, на сторінці дванадцять, містить відповідні дані стосовно його реєстрації, а саме підпис посадової особи та гербову печатку.
При цьому суд зауважив, що відповідачем не надано доказів на підтвердження факту підроблення або посвідчення договору оренди земельної ділянки від імені Держгеокадастру у Новоархангельському районі Кіровоградської області іншою особою(ами), а також факту виготовлення підроблених печатки відділу Держгеокадастру в Новоархангельському районі Кіровоградської області та її використання у власних інтересах чи в інтересах третіх осіб.
Суд першої інстанції виснував, що державний реєстратор при реєстрації іншого права речового права – права оренди (користування) ПСП «Лан» (титульний володілець) мав весь перелік документів, необхідних для реєстрації такого права та відповідно провів її з дотриманням зазначених положень закону, а саме, крім необхідних документів йому було надано оригінал договору оренди земельної ділянки. Факт реєстрації іншого права державним реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «СЕТАМ» Бойченко О.О., яким внесено запис про інше речове право №29153996 про договір оренди земельної ділянки №352360004004420 від 17.12.2012 року, виданого Відділом Держкомзему у Новоархангельському районі Кіровоградської області, не оспорюються сторонами. 

       Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Міхальова В. В., подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову ПСП «Лан» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та задовільними зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ПСП «Лан» про визнання припиненим права оренди, скасування державної реєстрації іншого речового права, припинення чинності запису, визнати припиненим право оренди Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» на підставі договору оренди земельної ділянки від 25 листопада 2009 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі, про що у Державному реєстрі земель 17 грудня 2012 року вчинено запис за № 352360004004420, скасувати державну реєстрацію іншого речового права та припинити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинність запису про інше речове право номер 29153996. 
Вказує, що суд не виконав свого обов`язку щодо визначення матеріально - правових вимог за первісним позовом ПСП «Лан» до ОСОБА_1 та позивача за зустрічнім позовом ОСОБА_1 до відповідача - ПСП «Лан», стосовно яких учасники справи просили постановити судове рішення, не надав кваліфікаційно - правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувались позовні вимоги щодо захисту прав та охоронюваних законом інтересів.
Зазначає, що ОСОБА_1 оспорив сам факт укладення (підписання) договору оренди з ПСП «ЛАН», оскільки істотних умов цього Договору учасник правочину не погоджував - договір оренди земельної ділянки від 25 листопада 2009 року в силу законодавчих приписів є неукладеним. Обставини підписання договору ОСОБА_1 мали бути підтверджені висновками судово-почеркознавчої експертизи, про проведення якої він просив, проте його клопотання не було задоволене через те, що позивачем за первісним позовом не було надано до суду оригінал спірного договору оренди.
Висновок суду про те, що ОСОБА_1 не довів обставин щодо не підписання договору оренди землі ґрунтується на припущеннях, оскільки лише експерт може дати відповідь на вказане питання за наявності оригіналу договору оренди землі, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 26 лютого 2020 р. у справі № 757/63756/18).
Суд не врахував відповідь № 05-94/87 від 31.08.2015 відділу Держгеокадастру у Новоархангельському районі Кіровоградської області, якою повідомлено, що на земельну ділянку кадастровий номер 3523655100:02:002:0563, що розташована на території Новоархангельської селищної ради (за межами населеного пункту Новоархангельського району Кіровоградської області), що належить на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії KP № 0039431, згідно «Книг записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі», договір оренди на земельну ділянку не зареєстровано, тому у відділі відсутній його примірник.
За нормами абзаців першого, третього частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відомості про речові права, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України ( у випадках передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни, чи припинення речових прав відповідно до цього закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Як підтверджується матеріалами цивільної справи, ПСП «ЛАН» переніс відомості та здійснив у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію іншого речового права на підставі неукладеного Договору оренди землі, серія та номер: 352360004004420, виданий 17.12.2012, видавник : Відділ Держкомзему у Новоархангельському районі Кіровоградської області строком на 10 років, номер запису про інше речове право : 29153996.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 серпня 2020 у справі № 125/702/17 (провадження № 61- 48842св18) зазначено, що реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, реєстрація права оренди на вищевказану земельну ділянку, коли договір оренди фактично не підписаний однією із сторін, тобто цей правочин є неукладеним, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.
Враховуючи, що договір оренди землі від 25.11.2009 року є неукладеним, ефективним способом захисту за зустрічним позовом ОСОБА_1 , згідно положень, передбачених ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є визнання припиненим права оренди ПСП «ЛАН», скасування державної реєстрації іншого речового права та припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинності запису про інше речове право номер : 29153996.

Відзив на апеляційну скаргу не подано. 

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Міхальову В. В., яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника позивача адвоката Сербіна Я. В., який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.
Згідно копії державного акту серії КР № 039431, виданого 15 вересня 2009 року відділом Держкомзему у Новоархангельському районі ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер 3523655000:02:002:0563, площею 2,98 га (а.с.14-15 т.1).
Згідно копії договору оренди зазначеної земельної ділянки від 25 листопада 2009 року ОСОБА_1 та ПСП «Лан» уклали вказаний договір щодо земельної ділянки № НОМЕР_1 , загальною площею 2,9828 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоархангельської сільської ради (а.с.8-12 т.1). 
У графі орендодавець міститься підпис від імені ОСОБА_1 (а.с.12 т.1), який оспорюється відповідачем.
Також у договорі містяться дані про його реєстрацію у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі 17 грудня 2012 року за №352360004004420. 
До договору позивачем додано акт приймання передачі земельної ділянки без дати (а.с.13 т.1).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна внесено відомості про суб`єкта іншого речового права – орендар ПСП «Лан» (а.с.79 т.1).
Згідно акту обстеження земельної ділянки від 15.06.2021, складеного комісією з вирішення питань земельних відносин з юридичними та фізичними особами Новоархангельської селищної ради, при огляді земельної ділянки кадастровий номер 3523655000:02:002:0563 було виявлено, що вищезазначена ділянка засіяна сільськогосподарським культурами соняшника, що унеможливлює в подальшому проведення сільськогосподарських робіт ПСП «Лан» (а.с.16 т.1).
Відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 11.11.2021 згідно земельно-облікових даних відділу №5 Управління у Голованівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та відомостей «Книги записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі», договір оренди, укладений між ОСОБА_1 та ПСП «Лан» від 17.12.2012 за № 352360004004420 не зареєстрований та у відділі відсутній. Додатково повідомлено, що згідно відомостей «Книги записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі», здійснено запис про реєстрацію договору оренди укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Кам`янече» від 29.11.2012[№ 352360004004420 (а.с.81 т.1).
Згідно інформації начальника відділу ЦНАП Новоархангельської селищної ради від 03.02.2022 Державна реєстрація договорів оренди до 2013 року здійснювалася у відділах Держкомзему, паперові архіви до Реєстраційної служби Новоархангельського районного управління юстиції, яка була ліквідована на початку 2016 року не передавалися. Документи, на підставі яких здійснювалася реєстрація після 2016 року передавалися на зберігання до Новоархангельської РДА, яка на даний час в стані припинення в результаті реорганізації. ЦНАП Новоархангельської селищної ради не є зберігачем реєстраційних справ. Але переглянувши інформацію по кадастровому номеру 3523655100:02:002:0563 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний відсканований документ (а.с.141 т.1).
Відповідно до інформації від 18.02.2022 наданої ПСП «Лан» що на підприємстві оригінал вказаного договору оренди земельної ділянки та додатки до нього - відсутні, тому на виконання ухвали суду можуть бути надані лише повторно роздруковані та завірені копії документів. Причини відсутності оригіналів вказаних договорів встановлюються (а.с.151 т.1).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
За змістом частини першої статті 4, частини першої статті ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.
Верховний Суд України у своїх постановах неодноразово виснував, що майнові відносини, які виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору, тому, окрім спеціальних актів земельного законодавства – Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", регулюються загальними нормами цивільного законодавства щодо договору та щодо договору найму. 
За змістом статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом про оренду землі. Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми ЗК України та Закону про оренду землі.
За змістом частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону про оренду землі, право оренди земельної ділянки – це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.
Статтею 13 Закону про оренду землі визначено, що договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря – обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.
За частиною першою статті 14 Закону про оренду землі договір оренди землі укладається в письмовій формі, а статтею 18 цього Закону передбачено, що договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Іншими словами, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення дії вказаного договору, оскільки такі права прямо передбачені принципами та закріплені загальними нормами цивільного законодавства.
Разом з тим, якщо сторони не вказали про час (термін, календарну дату, подію) початку перебігу та закінчення строку договору, діють загальні правила, передбачені спеціальним Законом України «Про оренду землі», який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації.
Оскільки моменти укладення договору та набрання ним чинності збігаються (частина друга статті 631 ЦК України), то моментом укладення договору оренди земельної ділянки на час дії зазначеної редакції частини третьої статті 640 ЦК України є саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили у договорі інше, відповідно до частини третьої статті 631 ЦК України.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 (провадження № 14-338цс19). 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З 01 січня 2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі, а тому після 01 січня 2013 року спірний правочин не міг бути зареєстрований.
Проведення державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки на підставі спірного договору оренди землі не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеним до 01 січня 2013 року.
Отже, оскільки відсутні докази щодо здійснення державної реєстрації спірного договору оренди землі, договір між сторонами чинності не набрав і, відповідно вказане сільськогосподарське підприємство не набуло прав орендаря за цим договором оренди землі.
Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим.
Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій та сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що спірний договір оренди земельної ділянки від 25 листопада 2009 року з ПСП «Лан» не укладав, підписання договору заперечує (а.с.12 т.1).
З метою перевірки доводів ОСОБА_1 ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25.05.2022 (а.с.1 т.2) у позивача було витребувано оригінал спірного договору.
Листом ПСП «Лан» від 03.06.2022 повідомлено апеляційному суду, що ним було долучено до позовної заяви завірену копію договору оренди з додатками, які були роздруковані зі сканованої електронної версії договору, що в свою чергу була створена за допомогою сканера з оригіналів документів, задовго до звернення з позовом. Також повідомило, що на підприємстві оригінал вказаного договору оренди відсутній (а.с.10-11 т.2).
В наданій до справи копії договору оренди земельної ділянки від 25.11.2009 міститься відмітка про його реєстрацію у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17 грудня 2012 року за №352360004004420 (а. с.12 т. 1, а.с. 156 т. 1). 
За інформацією відділу Держгеокадастру у Новоархангельському районі Кіровоградської області від 31.08.2015 договір оренди щодо належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 3523655100:02:002:0563, що розташована на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області, не зареєстровано і його примірник у відділі відсутній (а.с.78 т. 1).
Не підтвердило проведення державної спірного договору оренди між ОСОБА_1 та ПСП «Лан» від 17.12.2012 за № 352360004004420 і Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у своїй відповіді від 11.11.2021 №29-11-0.6-6442/2-21 на адвокатський запит адвоката Міхальової В. В., зауваживши при цьому, що за таким номером реєстрації міститься запис щодо іншого договору оренди (а.с.81 т.1).
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина друга статті 207 ЦК України).
Предметом вимог первісного та зустрічного позовів відповідно є усунення перешкод ПСП «Лан» у користуванні орендованою земельною ділянкою з кадастровим номером 3523655100:02:002:0563, площею 2,9828 га, що розташована на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області, та скасування державної реєстрації права оренди за ПСП «Лан» на підставі договору оренди землі № б/н від 25 листопада 2009 року.
Суди першої та апеляційної інстанції інстанції здійснили процесуальні дії, спрямовані на витребування оригіналу спірного договору оренди землі № б/н від 25 листопада 2009 року, укладеного між ПСП «Лан» та ОСОБА_1 . 
Оригінал спірного договору оренди земельної ділянки № б/н від 25 листопада 2009 року не було надано до суду з посиланням на його відсутність.
Судами було дотримано норми процесуального права, передбачені ст.ст. 12, 76, 81, 107 ЦПК України, щодо забезпечення змагальності процесу та надано можливість сторонам довести обставини, на які вони посилаються.
Відсутність оригіналу договору оренди землі № б/н від 25 листопада 2009 року зумовило неможливість проведення судової почеркознавчої експертизи,   на предмет належності ОСОБА_1 підпису в договорі.
Суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_1 не спростував факт укладення оспорюваного договору, оскільки не надав неалежних та допустимих доказів про те, що підпис на договорі йому не належить.
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком, вважає його помилковим, тому що судом першої інстанції не було враховано, що ПСП «Лан» - позивач за первісним позовом зобов`язаний був надати оригінал спірного договору - об`єкт дослідження, на підставі якого можна було б провести відповідні експертні дослідження підпису орендодавця, проте ухилився від цього,чим унеможливив перевірку обставин, на які посилався в обгрунтування свого позову, щодо укладення сторонами договору у належній формі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року   у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зазначено, що відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.
Враховуючи відсутність оригіналу договору оренди земельної ділянки і заперечення органами Держкомзему його державної реєстраці, суд апеляційної інстанції вважає, що факт укладення спірного договору між сторонами не підтверджено належними доказами.
Відповідно до п.п. 1, 6, 7, 8, 10, 81 1 81 5 порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства. Державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв за умови оплати послуг за державну реєстрацію прав у повному обсязі та встановлення особи заявника, а також у разі, коли заява подається щодо земельної ділянки, - за умови наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про таку земельну ділянку. Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа обов`язково зазначають відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав, передбачені Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року. У разі відсутності зауважень до відомостей, зазначених у заяві, заявник проставляє власний підпис на ній. Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор виготовляє електронні копії оригіналів документів чи відповідно оформлених копій документів у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 7 цього Порядку, поданих заявником для державної реєстрації прав, шляхом їх сканування та долучає до відповідної заяви.
Електронні копії заяви, підписаної заявником, документа, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав, чи копії документа, що підтверджує право на звільнення від сплати відповідного збору, шляхом їх сканування не виготовляються. 
Державна реєстрація прав на земельні ділянки, речові права на які набуто до 1 січня 2013 р., проводиться у порядку, передбаченому статтею 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Для державної реєстрації права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), набутого у результаті відчуження такого права її користувачем, заставодержателем (іпотекодержателем) у випадках, передбачених законом, а також набутого на підставі рішення суду, у результаті примусового звернення стягнення на таке право користування чи у результаті спадкування, подаються відповідні документи, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.  Державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва, обтяжень такого права проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об`єкта.  Дія цього Закону не поширюється на державну реєстрацію повітряних і морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних та інших об`єктів цивільних прав, на які законом може бути поширено правовий режим нерухомої речі.
Відповідно до ст. 3 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  загальними засадами державної реєстрації прав є:  1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;  2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;  2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав;  3) публічність державної реєстрації прав;  4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;  5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.
Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:  1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;  2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.  Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.
Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя за місцезнаходженням нерухомого майна.
На підставі рішення Міністерства юстиції України державна реєстрація права власності та інших речових прав у визначених випадках може проводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених абзацом першим цієї частини, або незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.
Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.
Державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого статтею 31 2 цього Закону.
Ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягають: ) право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва;  ) речові права на нерухоме майно, похідні від права власності:  право користування (сервітут);  право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис);  право забудови земельної ділянки (суперфіцій);  право господарського відання;  право оперативного управління;  право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки;  право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки;  право довірчої власності (крім права довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань);  інші речові права відповідно до закону;  4) обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва:  заборона відчуження та/або користування;  арешт;  іпотека;  вимога нотаріального посвідчення договору, предметом якого є нерухоме майно, встановлена власником такого майна;  податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва;  інші обтяження відповідно до закону.
У ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Згідно ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.  Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.  До Державного реєстру прав не вносяться відомості, що становлять державну таємницю.  Ведення Державного реєстру прав здійснюється з використанням програмного забезпечення, що забезпечують його сумісність і взаємодію з іншими інформаційними системами та мережами, що становлять інформаційний ресурс держави.  Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.  Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.  Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.  Дія абзацу третього цієї частини не поширюється на випадки використання таких відомостей у судових спорах, пов`язаних з визнанням чи поновленням речових прав.  Зміна ідентифікаційних даних суб`єкта речового права, обтяження речового права та/або зміна характеристик об`єкта нерухомого майна не впливають на дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.  Зміни характеристик об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, вносяться під час проведення державної реєстрації права власності на такий об`єкт у результаті вчинення дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення речових прав.  Державний реєстр прав є державною власністю, складовою Національного архівного фонду і підлягає довічному зберіганню.  Майнові права інтелектуальної власності на комп`ютерну програму, що забезпечує діяльність Державного реєстру прав, та компіляції даних Державного реєстру прав належать державі.  Вилучення будь-яких документів або частин Державного реєстру прав не допускається, крім випадків, передбачених законом.  Заходи із створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, технічного і технологічного забезпечення, збереження та захисту даних Державного реєстру прав, технічних та технологічних заходів з надання, блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав здійснюються технічним адміністратором відповідно до цього Закону, законів України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про захист персональних даних». Доступ державного реєстратора до Державного реєстру прав здійснюється шляхом багатофакторної аутентифікації у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України у Порядку ведення Державного реєстру прав.
В ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначені підстави для відмови в державній реєстрації прав.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Відомості про речові права на земельну ділянку, похідні від права власності, що припиняються після завершення строку дії відповідного договору, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права до дня закінчення строку дії договору, що обраховується відповідно до Цивільного кодексу України. Після закінчення строку дії договору державна реєстрація речового права припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав.  Відомості про речові права на земельну ділянку, похідні від права власності, що набуваються на підставі договору за умови його поновлення, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права.  У разі подання стороною договору заяви про виключення з Державного реєстру прав відомостей про поновлення договору державний реєстратор виключає такі відомості з Державного реєстру прав і після закінчення строку дії договору державна реєстрація речового права, похідного від права власності, припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав.  У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру прав відомостей про поновлення договору до закінчення строку дії договору, за умови його поновлення після закінчення строку дії договору, державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав.  Заява про державну реєстрацію припинення речового права на земельну ділянку, похідного від права власності, незалежно від наявності чи відсутності відомостей про поновлення договору може бути подана в будь-який час до припинення такого права.  У разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.  У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. У разі скасування рішення державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, державний реєстратор чи посадова особа територіального органу Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) вносить відомості про скасування відповідного рішення до Державного реєстру прав та відновлює розгляд відповідної заяви. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним скасуванням цим рішенням заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій чи відповідного судового рішення, зареєстрованих у базі даних заяв. Виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, виявленої після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, скасування рішень державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав, здійснюється в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, якщо такі дії здійснюються в порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).
Згідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться, зокрема, на підставі:  1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;    9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно;    14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.  
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі.  Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого в результаті переходу права власності та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, яка заявляє свої права.  Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту відсутності відомостей про речові права інших осіб на таку земельну ділянку в Державному земельному кадастрі.  Під час проведення державної реєстрації права спільної власності на земельну ділянку щодо одного із співвласників у разі наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про право спільної власності на земельну ділянку із зазначенням усіх співвласників, перенесених з Державного реєстру земель, державний реєстратор одночасно з державною реєстрацією права спільної власності щодо одного із співвласників також переносить відомості про інших співвласників на таку земельну ділянку до відповідного відкритого розділу Державного реєстру прав.  Перенесення відомостей про кожного із співвласників на земельну ділянку у випадку, передбаченому абзацом четвертим цієї частини, здійснюється виключно за відсутності в Державному реєстрі прав відомостей про перехід права власності відповідного співвласника до третьої особи.  У разі наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про інші речові права, похідні від права власності, перенесених з Державного реєстру земель, крім відомостей про право власності на земельну ділянку, державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав переносить такі відомості Державного земельного кадастру про речові права на таку земельну ділянку до відповідного відкритого розділу Державного реєстру прав.  Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, похідних від права власності, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться з одночасною державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку, крім випадків, якщо право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав.  Державна реєстрація зміни строку речового права, у тому числі оренди земельної ділянки, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей про зареєстровані права в Державному земельному кадастрі.  Державна реєстрація зміни строку речового права, у тому числі оренди земельної ділянки, набутого та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться в порядку, передбаченому для державної реєстрації права оренди, за умови відсутності відомостей про зареєстровані інші речові права, похідні від права власності, у Державному земельному кадастрі чи в Державному реєстрі прав.  При цьому строк такого речового права, у тому числі оренди, обраховується відповідно до строку дії договору оренди, що обраховується з дня його укладення.  Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у тому числі перенесеної із Державного реєстру земель, документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів.
Оскільки ПСП "Лан" не доведено факт укладення оспорюваного договору оренди землі, який слугував підставою реєстрації за ним права оренди, апеляційний суд погоджується з доводами ОСОБА_1 , що державна реєстрація права оренди за ПСП "Лан" здійснена незаконно на підставі неукладеного договору і підлягає скасуванню. 
Право оренди за неукладеним договором у ПСП "Лан" не виникло, тому за вказаних обставин безпідставною є вимога зустрічного позову щодо визнання припиненим права оренди.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
У зв`язку з  невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, на підставі  ст. 376  ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у  задоволені первісного позову ПСП «Лан»  до  ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити за його недоведеністю і безпідставністю; зустрічний позов ОСОБА_1 до  ПСП «Лан»  про визнання припиненим права оренди, скасування державної реєстрації іншого  речового права та припинення чинності запису про реєстрацію іншого речового права задовольнити частково. Скасувати державну реєстрацію іншого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №29153996 від 26.11.2018, вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки, підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та № 352360004004420, виданий 17.12.2012, видавник: Відділ Держкомзему у Новоархангельському районі Кіровоградської області, відомості про суб`єкта іншого речового права: орендар: Приватне сільськогосподарське підприємство «Лан», орендодавець: ОСОБА_1 . У задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_1 щодо визнання припиненим права оренди відмовити за безпідставністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним компенсувати за рахунок ПСП «Лан»  понесені ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору за подання зустрічного позову та апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог в сумі 2270,00 грн, а також стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 908 грн судового збору, оскільки ним неповно був сплачений судовий збір при поданні зустрічного позову до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Міхальова Вікторія Вікторівна, задовольнити частково.
Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2022 року скасувати.
У задоволені позову Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» до  ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» про визнання припиненим права оренди, скасування державної реєстрації іншого речового права та припинення чинності запису про реєстрацію іншого речового права задовольнити частково.
Скасувати державну реєстрацію іншого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №29153996 від 26.11.2018, вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки, підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та № 352360004004420, виданий 17.12.2012, видавник: Відділ Держкомзему у Новоархангельському районі Кіровоградської області, відомості про суб`єкта іншого речового права: орендар: Приватне сільськогосподарське підприємство «Лан», орендодавець: ОСОБА_1 .
У задоволенні інших вимог зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.
В порядку розподілу судових витрат стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» на користь ОСОБА_1 2270,00 грн сплаченого судового збору.
В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 908 грн судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                         С. М. Єгорова

Судді                                                                О. І. Чельник

                                                                       В. В. Черненко