ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року	Львів	Справа № 260/1550/21 пров. № А/857/5428/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Матковської З.М., Улицького В.З., 
за участю секретаря                    Пославського Д.Б.,
представника апелянта           Чепара В.Ф.,
представника відповідача       Андращук Д.С.,
представника третьої особи   Мікрюков С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» на рішення  Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року (ухвалене головуючим - суддею Гаврилко С.Є. о 09 год. 31 хв. у м. Ужгород, повне судове рішення складено 27 січня 2022 року) у справі № 260/1550/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» до Міністерства юстиції України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство «КомінвестБанк» про визнання протиправними та скасування висновку та наказу,

                                                     ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:
визнати незаконним та скасувати Висновок Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 18.12.2020. 
визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 01.03.2021 № 720/7 «Про відмову у задоволенні скарги».
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» починаючи з 26.07.2007 є власником нерухомого майна - деревообробного комплексу, який знаходиться у АДРЕСА_1 , відповідно до Свідоцтва про право власності САВ 247822 від 17.07.2007. Реєстраційною службою Баранинської сільської ради Ужгородського району в особі державного реєстратора реєстраційної служби Баранинської сільської ради Мочар І.І. 08.01.2020 було прийнято Рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - деревообробного комплексу, який знаходиться у АДРЕСА_1 , та земельної ділянки кадастровий номер земельної ділянки: 2124887400:01:007:0005 за АТ «Комерційний інвестиційний банк» (індексний номер 50575121 від 08 січня 2020 року). Позивач зазначає, що про прийняття такого рішення державного реєстратора позивачеві стало відомо 27.04.2020 виключно із інформаційної довідки за № 207621268. Не погоджуючись із діями (рішеннями) державного реєстратора реєстраційної служби Баранинської сільської ради Мочар І.І., Товариство звернулось до Міністерства юстиції України із відповідною скаргою на рішення від 08.01.2020, які прийняті державним реєстратором Реєстраційної служби Баранинської сільської ради Мочар Іваном Івановичем. Означену скаргу було подано позивачем 11.01.202, а зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2020 за № 1042-33-20. В установленому законом порядку та строки результати розгляду Міністерством юстиції України скарги від 11.01.2020 до Товариства доведено не було. Товариство жодних повідомлень про наслідки розгляду скарги Товариства від 11.01.2020 від Міністерства юстиції України не отримано по сьогоднішній день.
Однак зазначає, що 20.04.2021 під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 42019070000000343 (відкритого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 358 частиною 1, статтею 365-1 частиною 3, статтею 204 частиною 2, статтею 364 частиною 2 КК України) Товариству стало відомо про прийняття Міністерством юстиції України наказу від 01.03.2021 за № 720/7, якою було відмовлено у задоволенні скарги від 11.01.2020. Підставою для видання Міністерством юстиції України означеного вище індивідуального акту став Висновок Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 18.12.2020. 20.04.2021 позивач отримав належним чином завірені копії наказу від 01.03.2021 за № 720/7 та Висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 18.12.2020. Позивач не згідний із тим, що відповідачем вважає, що державним реєстратором фактично було дотримано 10-денний строк заборони і оскаржувані рішення були прийняті у строк, який минув 10-ти денний термін. Тобто, комісією відповідача було встановлено, що заяву власника спірного майна про обтяження було подано 21.12.2019 та 23.12.2019, а реєстраційні дії державним реєстратором Мочар І.І. були вчинені 08.01.2020 - за межами 10-ти денного строку дії обтяження. Такий висновок відповідача, з точки зору позивача, не відповідає дійсності і є необґрунтованим. Позивач вказує на те, що в порушення вимог пункту 9 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за № 1128 під час розгляду скарги по суті відповідачем не був запрошений. Позивач вказує, що всупереч вимог пунктів 9, 10, 11 цього Порядку та пункту 3 розділу III Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 за № 37/5, Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України взагалі не повідомила позивача про час та місце розгляду скарги Товариства. Вказує на насідки щодо неналежного повідомлення про дату і місце розгляду скарги зацікавлених осіб, що зазначені у правових висновках Верховного Суду, які наведено у постановах від 28.03.2018 у справі № 826/19452/16 та від 12.12.2018 у справі № 826/8976/17. Також позивач зазначає, що зважаючи на існуюче обтяження, слід визнати неспроможним прийняття 03.01.2020 державним реєстратором Мочар Іваном Івановичем, Баранинської сільської ради Ужгородського району, Закарпатської обл., заяви AT «Комерційний інвестиційний банк» про державну реєстрацію права власності № 37853046 щодо об`єкта нерухомості: 199512321248, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та № 37853819 щодо об`єкта нерухомості: 174363321248; Кадастровий номер земельної ділянки: 2124887400:01:007:0005, на підставі яких і було прийнято оспорюване позивачем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50575121 від 08.01.2020 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50575958 від 08.01.2020. У зв`язку із цим, з точки зору позивача рішення державного реєстратора вчинені із порушенням вимог Закону України № 1952-IV, оскільки на момент прийняття цих оспорених рішень діяла заборона обтягувача, дія якої тривала на підставі та у відповідності до Розпорядження від 10.01.2019 № 7-р Кабінету Міністрів України «Про перенесення робочих днів у 2019 році» та Розпорядження від 23.10.2019 № 995- р Кабінету Міністрів України «Про перенесення робочих днів у 2020 році». Таким чином, позивач стверджує, що оспорюваний наказ та Висновок відповідача є протиправними, оскільки у спірній ситуації строк вчинення реєстратором оскаржуваних дій, не перевищив 10 (десяти) робочих днів, з моменту подачі заяв власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна на момент прийняття рішень про державну реєстрацію прав державним реєстратором Мочар Іваном Івановичем. Також позивачем зазначено, що відповідачем не надано оцінки державному реєстратору з приводу допущення таким протиправної бездіяльності з приводу того, що установою банку на підтвердження вартості предмета іпотеки подано недостовірний Висновок про вартість майна від 22 листопада 2019 року, зроблений ПП «Бізнес-Експерт», який виготовлено на недостовірних даних про параметри та стан об`єкта нерухомості що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Висновок відповідача не відображає реальний правовий простір у якому діяла особа, дії якої оскаржувалися та правової оцінки цим діям на предмет їх законності. Відповідно, наказ відповідача від 01.03.2021 за № 720/7, який прийнятий на підставі Висновку від 18.12.2020 є необґрунтований, недостовірний та такий, що не відображає реальну правову позицію у спірних діях реєстратора. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.01.2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем здійснювалися законодавчо передбачені обов`язкові заходи щодо запрошення позивача для розгляду його скарги у сфері державної реєстрації.
У зв`язку з тим, що відповідачем свої обов`язки щодо запрошення позивача були виконані повністю, то відсутність позивача під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не було перешкодою для розгляду для розгляду такої скарги.
Також суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно зазначено, зокрема в оспорюваному висновку, що державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна проведена у строк, що перевищує 10 робочих днів з моменту реєстрації заяв власника і те, що не передбачено надання державному реєстратору для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки звітів щодо оціночної вартість майна, про що позивач зазначав у скарзі відповідачеві.
Крім цього судом зауважено, що Господарським судом Закарпатської області під час розгляду справи № 907/569/20 встановлені обставини правомірності поданих документів для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, у тому числі й зазначеному позивачем у скарзі, що подана відповідачеві, та реконструкції нерухомого майна.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до доводів наведених в позовній заяві, які зазначено вище.
Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.
В судовому засіданні представник відповідача та третьої особи заперечили проти задоволення апеляційної скарги та надали пояснення, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що 23.12.2019 за номером 37714269 та 21.12.2019 номер не вказаний були подані заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій на відповідне нерухоме майно, а саме, земельну ділянку, кадастровий номер 2124887400:01:007:0005 та нерухомого майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 199512321248) деревообробний комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
До позовної заяви не додано самих заяв та рішень, які були прийняті після їх подання.
Виходячи з викладеного у позовній заяві, відповідно заборони реєстраційних дій накладалися 23.12.2019 на земельну ділянку та 21.12.2019 на деревообробний комплекс.
03.01.2020 Публічне акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» звернулося до Реєстраційної служби Баранинської сільської ради Ужгородського району в особі державного реєстратора Реєстраційної служби Баранинської сільської ради Мочар Івана Івановича із заявою про реєстрацію права власності на предмет іпотеки, а саме № 37853046 щодо об`єкта нерухомості: 199512321248, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та № 37853819 щодо об`єкта нерухомості: 174363321248; Кадастровий номер земельної ділянки: 2124887400:01:007:0005 (а.с. 81).
08.01.2020 Реєстраційною службою Баранинської сільської ради Ужгородського району в особі державного реєстратора Реєстраційної служби Баранинської сільської ради Мочар І.І. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна деревообробний комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством "Комерційний інвестиційний банк" (індексний номер 50575121 від 08.01.2020) та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50575958 від 08.01.2020.
Рішення Реєстраційної служби Баранинської сільської ради Ужгородського району в особі державного реєстратора Реєстраційної служби Баранинської сільської ради Мочар Івана Івановича про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна позивач вважає таким, що було прийнято безпідставно у зв`язку із відсутністю на це правових підстав, із порушенням умов вчинення реєстраційних дій та наявністю заборони на відчуження цього майна в момент прийняття рішення.
Позивач посилається на існування обтяження щодо нерухомого майна, а від так вважає неспроможним прийняття 03.01.2020 державним реєстратором Мочар Іваном Івановичем заяви третьої особи про державну реєстрацію права власності № 37853046 щодо об`єкта нерухомості: 199512321248, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та № 37853819 щодо об`єкта нерухомості: 174363321248; Кадастровий номер земельної ділянки: 2124887400:01:007:0005, на підставі яких і було прийнято оспорюване позивачем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50575121 від 08.01.2020 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50575958 від 08.01.2020.
Не погодившись із діями (рішеннями) державного реєстратора реєстраційної служби Баранинської сільської ради Мочар 1.1. позивач звернувся до Міністерства юстиції України із скаргою на такі рішення (а.с.а.с. 15-18, 79, 80).
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що вказану вище скаргу було подано позивачем 11.01.2020 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 13.01.2020 за № 1042-33-20.
В свою скаргу позивач мотивував тим, що спірні для позивача рішення прийняті державним реєстратором з порушенням Закону України № 1952-IV, оскільки такі рішення прийняті у строк, що є меншим ніж 10 робочих днів з моменту подачі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій. Також у поданій відповідачеві скарзі позивач зазначив, що звіт наданий іпотекодержателем не відповідає дійсності, оскільки оціночна вартість майна збільшилася. У зв`язку з цим позивач просив відповідача скасувати рішення державного реєстратора (а.с. 17, 79, 80).
За результатами розгляду скарги позивача 18.12.2020 Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції прийняла відповідний висновок, яким рекомендує відмовити у задоволенні скарги позивача від 11 січня 2020 року, оскільки оскаржувані рішення прийняті державним реєстратором Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Мочаром Іваном Івановичем відповідно до законодавства (а.с.а.с. 23-25, 99,100)
Позивач вважаючи оскарженні рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо протиправності дій Міністерства юстиції України про не повідомлення позивача про час та місце розгляду скарги.
Процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту визначає Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за № 1128 (далі - Порядок № 1128 у редакції, що діяла у спірний період).
У відповідності до п. 10 Порядку № 1128, для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів. Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.
Згідно до п. 11 Порядку № 1128, Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел); 2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).
У відповідності до зазначеної норми судом резюмується, що у відповідача існує обов`язок повідомлення, зокрема позивача, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів: або телефонограмою або засобами електронної пошти.
Судом встановлено та таке підтверджується матеріалами справи, що на офіційному веб-сайті відповідача (htlps://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-kolegii-l8-grudnya-2020-roku) (а.с.а.с. 223-228) було розміщено оголошення про засідання Колегії 18 грудня 2020 року. Зокрема, у відповідності до тексту з цього оголошення (номер по порядку 10), на 11 годин 40 хвилин було призначено розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» від 11.01.2020, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.01. 2020 за № 1042-33-20.
Також, відповідне оголошення про засідання Колегії на 18.12.2020 скероване засобами електронної пошти саме на адресу електронної пошти, яка була зазначена представником позивача у скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» від 11.01.2020, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.01.2020 за № 1042-33-20 (а.с.а.с. 15-18, 79, 80, 87).
Також відповідачем було здійснено спробу повідомити позивача (його представника) щодо засідання Колегії 18.12.2020 за номером телефону, який був зазначений у скарзі позивача від 11.01.2020 (а.с. 95). Однак у зв`язку із перебування телефонного номера поза зоною досяжності, така спроба виявилася марною.
Відтак колегія суддів поділяє доводи представника відповідача, що ними здійснювалися законодавчо передбачені обов`язкові заходи щодо запрошення позивача для розгляду його скарги у сфері державної реєстрації, а відсутність позивача під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не було перешкодою для розгляду для розгляду такої скарги.
Статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав.
Міністерство юстиції України розглядає скарги: на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 
1)          відмову у задоволенні скарги;
2)          задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:
а)          скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;
б)          скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляд) заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;
в)          виправлення помилки, допущеної державним реєстратором:
в 1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;
г)          тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;
є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право па зайняття нотаріальною діяльністю.
Рішення, передбачені підпунктами «а», «г» і пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.
В п. 10 ч. 8 ст. 37 даного Закону зазначено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.
Відтак колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.І.Ф. Паркет ЛІД» від 11.01.2020 р, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 13.01.2020 за № 1042-33-20 на рішення від 08.01.2020 №№ 50575121. 50575958. прийняті державним реєстратором Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Мочаром І.І. щодо комплексу деревообробного розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером № 2124887400:01:007:0005 рекомендувала відмовити у задоволенні скарги ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД», оскільки оскаржувані рішення прийняті державним реєстратором Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Мочаром І.І. відповідно до законодавства.
Щодо твердження апелянта про те, що рішення державного реєстратора є незаконними, оскільки державним реєстратором Мочар І.І,. не дотримано вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав, оскільки, зокрема не минув строк, що не перевищує 10 (десять) робочих днів, з моменту подачі ним заяв власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомого майна на момент прийняття оскаржуваних рішень, то суд першої інстанції вірно зазначив таке.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Державний реєстратор також приймає рішення про відновлення реєстраційних дій якщо власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій у строк, що не перевищує десяти робочих днів, не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій. що набрало законної сили.
Водночас, судом встановлено, що Колегією досліджено, що 21.12.2019 та 23.12.2019 були подані заяви власника, а 08.01.2020 державним реєстратором Мочар І.І. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності та проведено державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна. Тобто, державну реєстрацію права власності проведено у строк, що перевищує 10 (десять) робочих днів з моменту, коли були прийняті заяви власника.
З відомостей Державного реєстру прав встановлено, що державним реєстратором Мочар І.І. на підставі оскаржуваних рішень зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна за AT «Комерційний інвестиційний банк» в порядку державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. При цьому, під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, державним реєстратором Мочар І.І. додано зокрема, повідомлення про порушення основного зобов`язання, видане AT «Комерційний інвестиційний банк» від 15.05.2019 № 02-93/6-64 договору іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Єгер Н.Д. від 05.06.2012 за реєстровим номером 1690, відомості з Державного земельного кадастру від 03.01.2020 № 16598197, висновок про вартість майна виданий Приватним підприємством «Бізнес-Експерт» від 22.11.2019, опис вкладення від 15.05.2019 рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення вручено за довіреністю 25.05.2019.
У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  обтяження заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.
Згідно п .9 ч .1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційна дія державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.
Відтак, заборона вчинення реєстраційних дій в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є обтяженням і тому, навіть при наявності заборони вчинення реєстраційних дій, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не містить заборони на прийняття заяви про державну реєстрацію права власності, та у відповідності до п. 7 ч. 4 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункту 6 частини 1 цієї статті, не застосовується у разі: державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33 38 Закону України «Про іпотеку». Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.
Заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» були подані відповідно 21 та 23 грудня 2019 року.
Як слідує з положень статті КЗпП України, при п`ятиденному робочому тижні працівникам надаються два вихідних дні на тиждень, а при шестиденному робочому тижні один вихідний день. Загальним вихідним днем є неділя. Другий вихідний день при п`ятиденному робочому тижні, якщо він не визначений законодавством, визначається графіком роботи підприємства, установи, організації, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації, і, як правило, має надаватися підряд з загальним вихідним днем. У випадку, коли святковий або неробочий день (стаття 73) збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого. З метою створення сприятливих умов для використання святкових та неробочих днів (стаття 73), а також раціонального використання робочого часу Кабінет Міністрів України не пізніше ніж за три місяці до таких днів може рекомендувати керівникам підприємств, установ та організацій перенести вихідні та робочі дні у порядку і на умовах, установлених законодавством, для працівників, яким встановлено п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. Власник або уповноважений ним орган, у разі застосування рекомендації Кабінету Міністрів України, не пізніше ніж за два місяці видає наказ (розпорядження) про перенесення вихідних та робочих днів на підприємстві, в установі або організації, погоджений з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником).
У відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України № 7-р від 10.01.2019 «Про перенесення робочих днів у 2019 році», з метою забезпечення раціонального використання робочого часу і створення сприятливих умов для святкування у 2019 році 1 травня Дня праці та у 2020 році 1 січня - Нового Року рекомендовано керівникам підприємств, установ та організацій (крім органів Пенсійного фонду України, Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», Державної казначейської служби та банківських установ) для працівників, яким установлено п`ятиденний робочий тиждень із двома вихідними днями в суботу та неділю, перенести у 2019 році в порядку та на умовах, визначених законодавством, робочі дні з: вівторка 30 квітня на суботу 11 травня; понеділка 30 грудня на суботу 21 грудня; вівторка 31 грудня на суботу 28 грудня.
Спеціальний режим роботи банків і їх установ у зазначені дні встановлює Національний банк.
Розпорядження Кабінету Міністрів України носить рекомендаційний характер для підприємств, установ та організацій, а отже, перенесення вихідних днів здійснюється в порядку передбаченому законодавством України.
Встановлені вихідні дні в період із 21.12.2019 до 08.01.2020 є 25.12.2019, 01.01.2020 та 07.01.2020.
Розглядаючи господарську справу за № 907/569/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» до Реєстраційної служби Баранинської сільської ради Ужгородського району, державний реєстратор Баранинської сільської ради Ужгородського району Мочар Іван Іванович, с. Баранинці Ужгородського району та Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» про визнання недійсним та скасування рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Баранинської сільської ради Мочар І.І. про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна деревообробний комплекс, який знаходиться по АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «Комерційний інвестиційний банк», зокрема, крім іншого, Господарський суд Закарпатської області встановив що у відповідності до довідки Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 716 від 21.05.2021 року, 30 та 31 грудня 2019 року, а також 2 і 3 січня 2020 року були робочими днями у органі місцевого самоврядування та відповідно не було перенесення робочих днів, передбачених відповідною постановою (а.с.а.с. 157-173).
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Враховуючи те, що в Баранинській сільській раді встановлено шестиденний робочий тиждень та те, що наказу про перенесення робочих днів у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України № 7-р від 10.01.2019 «Про перенесення робочих днів у 2019 році» не було, то відповідно заборона на здійснення реєстраційних дій перестала діяти відповідно 04.01.2020 та 06.01.2020.
Відповідно до абзацу 2 ч .3 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(чинній редакції станом на вчинення державним реєстратором реєстраційних дій), державний реєстратор також приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує десяти робочих днів, не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.
Таким чином є вірний висновок суду першої інстанції, що відповідачем правомірно зазначено, зокрема в оспорюваному висновку, що державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна проведена у строк, що перевищує 10 робочих днів з моменту реєстрації заяв власника.
Більше того, у відповідності до пункту 61 Порядку № 1127 (чинній редакції станом на вчинення державним реєстратором реєстраційних дій), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.
Таким чином вказаною вище нормою не передбачено надання державному реєстратору для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки звітів щодо оціночної вартість майна, про що позивач зазначав у скарзі відповідачеві.
Крім цього, судом зауважується, що Господарським судом Закарпатської області під час розгляду справи № 907/569/20 встановлені обставини правомірності поданих документів для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, у тому числі й зазначеному позивачем у скарзі, що подана відповідачеві, та реконструкції нерухомого майна.
Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі № 260/1550/21 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	В. З. Улицький  	
Повне судове рішення складено 31 травня 2022 року