СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року                                             м. Харків                        Справа № 917/1114/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Бородіна Л.І. , суддя  Мартюхіна Н.О.
без виклику представників сторін,
розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м.Київ (вх.№3771 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 04.11.2021р. у справі №917/1114/21 (суддя Кльопов І.Г., ухвалене в м.Полтава о 12:16год., дата складення повного тексту – 10.11.2021р.) 
за позовом: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м.Київ, 
до відповідача: Фізичної особи - підприємця Випущенко Людмили Миколаївни, м.Полтава, 
про стягнення грошових коштів 

ВСТАНОВИВ:

12.07.2021р. Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Випущенко Людмили Миколаївни про стягнення 196741,95грн. штрафу за поставку 18.08.2020 товару, визначеного договором №84/В33-2020 від 23.07.2020р, з порушенням вимог щодо якості.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору № 84/В33-2020 від 23.07.2020р. в частині обов`язків з поставки якісного товару. Посилаючись на умови п. 8.4 Договору позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення з відповідача 196741,95грн. штрафу, який розраховано у розмірі 20% від загальної вартості партії товару, яку позивач вважає такою, що була поставлена з порушенням вимог щодо якості.
Рішенням господарського суду Полтавської області від 04.11.2021р. у справі №917/1114/21 відмовлено в задоволенні позову. 
Відповідні висновки місцевого господарського суду з посиланням на положення статей 11, 204, 509, 525, 526, 530, 546, 547, 549, 551, 610, 611, 629, 673 Цивільного кодексу України, статей 173, 230, 231, 265 Господарського кодексу України, Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин” мотивовані недоведеністю матеріалами справи факту поставки відповідачем неякісного товару, що виключає підстави для виникнення у нього обов`язку зі сплати штрафу у розмірі 20% вартості товару передбаченого п.8.4 договору №84/В33-2020 від 23.07.2020р. 
Крім того, судом було зазначено про те, що у разі виявлення замовником можливих невідповідностей товару умовам Договору по якості, Замовник повинен був у відповідності до пункту 3.3.2 здійснити відбір зразків товару та направлення їх для проведення лабораторного (експертного) дослідження державною уповноваженою лабораторією, яка може проводити такі дослідження (випробування) для цілей державного контролю. 
Визнання поставленого товару таким, що не відповідає вимогам ДСТУ 4607:2006 “Консерви м`ясо-рослинні. Каша з м`ясом. Загальні технічні умови” за окремими органолептичними показниками, а саме - “смак та запах”, на підставі протоколу випробувань позивача № 59 від 18.08.2020р., який складений відділом (лабораторією) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна позивача.
Проте, відділ (лабораторія) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яким було не входить до переліку уповноважених акредитованих лабораторій, референс-лабораторій, які наділені повноваженнями щодо здійснення для цілей державного контролю лабораторних досліджень (випробувань) відібраних зразків харчових продуктів є виключним та розміщений на офіційному сайті Держпродспоживслужби (https://dpss.gov.ua/bezpechnist-harchovih-produktiv-ta-veterinarna-medicina/p-laboratorij/perelik-upovnovazhenih-akreditovanih-laboratorij-referens-laboratorij). 
Отже, за наведених обставин, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності за поставку неякісного товару відповідно до умов пункту 8.4 договору, оскільки позивачем не доведено наявність відповідних підстав, визначених договором.
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України з рішенням місцевого господарського суду не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 04.11.2021р. у справі №917/1114/21 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Полтавської області від 04.11.2021р. у справі №917/1114/21.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим позивачем в обґрунтування своїх вимог доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Зокрема, апелянт звертає увагу суду на те, що відповідач протягом 10 днів з моменту отримання результатів досліджень, оформлених протоколом випробувань відділу (лабораторії) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 18.08.2020р. № 59, не скористався наданим йому пп.3.3.2 договору №84/В33-2020 від 23.07.2020р. правом звернутися до замовника щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості та направлення до державної уповноваженої лабораторії, яку визначає замовник.
Отже, за наведених обставин, на думку апелянта, відповідач відповідно до змісту акту відбору зразків (проб) №55 від 18.08.2020р., підписаного ним власноруч, взяв на себе відповідальність щодо підтвердження порядку та способу здійснення позивачем контролю якості поставленого товару на умовах, які визначені розділом 3 договору, що також узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 24.07.2019р. у справі №925/863/18.
Окрім викладеного, апелянт також зазначає, що протокол випробувань №59 від 18.08.2020р. складений лікарем відділення вхідного контролю, реєстрації, відбору, проб, ветеринарно-санітарної експертизи та фізико-хімічних досліджень відділу (лабораторії) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна Ластовецькою Т.О., яка має відповідну освіту та кваліфікацію.
Проте, при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки достовірності висновків протоколу випробувань №59 від 18.08.2020р., які Відповідачем не спростовані.
Апелянт також наголошує, що господарський суд першої інстанції обмежився виключно посиланням на те, що відділ (лабораторії) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна Військової частини НОМЕР_1 не входить до переліку уповноважених акредитованих лабораторій, без належного дослідження повноважень вказану відділу на проведення лабораторних досліджень (випробувань) відібраних зразків харчових продуктів.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2021р. залишено апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення господарського суду Полтавської області від 04.11.2021р. у справі №917/1114/21 без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.
20.12.2021р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору (вх.№14882). 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2021р. поновлено Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Полтавської області від 04.11.2021р. у справі №917/1114/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення господарського суду Полтавської області від 04.11.2021р. у справі №917/1114/21; встановлено відповідачу у справі строк до 21.01.2022р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання; встановлено учасникам справи строк до 21.01.2022р. для подання заяв, клопотань тощо; вирішеного розпочати розгляд апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення господарського суду Полтавської області від 04.11.2021р. у справі №917/1114/21 з 22.12.2021р. без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13   статті 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За приписами частини 10   статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням .учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до частини 7   статті 252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з частиною 2   статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Як вбачається з долучених до матеріалів справи повідомлень відділення поштового зв`язку, копію ухвали Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2021р. отримано позивачем 29.12.2021р. та відповідачем 31.12.2021р.
Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.
За наведених обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
В ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до приписів пункту 4 частини 5   статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1   статті 273 Господарського процесуального кодексу України.
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України   встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених   статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджуються матеріалами справи,23.07.2020р. між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (надалі – замовник), та Фізичною особою-підприємцем Випущенко Людмилою Миколаївною (надалі – учасник) було укладено договір № 84/В33-2020 від 23.07.2020 (надалі – договір т.1 а.с.23-37), відповідно до умов якого учасник зобов`язався у визначені договором строки поставити замовнику якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари (пункт 1.1 договору).
Відповідно до пункту 1.2 договору та Специфікації до нього (додаток № 1), найменування (номенклатура, асортимент) товару – м`ясопродукти за кодом ДК 021:2015 - 15130000-8 (консерви м`ясо-рослинні “каша гречана з яловичиною” (надалі - товар). Кількість Товару за договором: 25 000 кг, ціна за одиницю з ПДВ 49,20 грн., сума з ПДВ 1230000,00 грн. (т.1 а.с.38).
Пунктом 4.1 договору визначено, що ціна договору складає 1230000,00грн.
У відповідності до змін, визначених п.1 додаткової угоди №1 від 23.12.2020р. до договору, сторони узгодили між собою, що відповідно до пункту 1.2 договору кількість Товару становить 24998,94кг. Пункт 4.1. розділу 4 договору викласти в такій редакції: "Ціна договору складає 1 229 947,19грн., у тому числі ПДВ 20% - 204991,19грн. (т.1 а.с.41).
Відповідно до пункту 11.1 договору останній набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2020р., а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання.
В Додатку № 2 до договору сторони узгодили технічний опис Товару, який підлягає поставці відповідачем, а саме: “Товар – консерви м`ясо-рослинні “Каша гречана з яловичиною” повинні відповідати нормативному документу на цей вид продукції (товару): ДСТУ 4607:2006 “Консерви м`ясо-рослинні. Каша з м`ясом. Загальні технічні умови”, Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів” та іншим вимогам законодавства в сфері обігу харчових продуктів. Консерви повинні бути фасовані у банки відповідно з ДСТУ ГОСТ 5717.2:2006 або ДСТУ 7771:2015. Консерви повинні бути упаковані в ящики з гофрованого картону згідно з ДСТУ ГОСТ 9142:2019 (ГОСТ 9142-2014, IDT). Маркування тари повинно бути згідно з чинними нормативно-правовими актами та нормативними документами, а також відповідати Закону України “Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів” № 2639-VIII від 6 грудня 2018 року та вимогам ДСТУ 4607:2006. Строк придатності консервів м`ясо-рослинних “Каша гречана з яловичиною” на момент переходу права власності від переможця торгів до Замовника повинен складати не менше ніж 85 % до кінцевого терміну придатності, але не менше 20 місяців”.
Пунктом 2.1 договору встановлено, що якість товару, що поставляється учасником, повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ 4607:2006 та Технічному опису (додаток № 2 до договору). Товар за показниками безпечності, та окремих показників якості повинен відповідати документам та одиниці товару, в тому числі щодо виробника, які були надані замовнику під час проведення процедури закупівлі. Товар, який учасник зобов`язується передати замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі замовнику, а також протягом строку придатності. Разом з товаром учасник повинен передати замовнику документи, що підтверджують безпечність та якість харчових продуктів, у тому числі забезпечують їх простежуваність, відповідно до Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”, та інші необхідні документи які належать до передачі разом з товаром відповідно до чинного законодавства України. Пакування товару повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей товару під час транспортування та зберігання.
Відповідно до пункту 2.2 договору, строк (термін) придатності товару повинен відповідати строку (терміну) визначеному у ДСТУ 4607:2003 та Технічному опису на цей вид товару і повинен складати не менше 85% до кінцевого терміну придатності, але не менше від терміну зберігання даного виду товару з дня поставки його на склад замовника.
Згідно з пунктом 3.2 договору, під час поставки кожної партії товару, замовник протягом двох робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності товару, що постачається учасником (далі - контрольні заходи). 
Контрольні заходи включають в себе перевірку безпечності та окремих показників якості – за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками, відповідності маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачаються відповідно до цього договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування товару за цим договором, вимогам ст. 44 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів” (пункт 3.3 договору).
Результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю, який підписується представником Замовника, що здійснював перевірку, та представником Учасника (пункт 3.3.1 договору).
За пунктом 3.3.2 договору, якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою замовника існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати замовника, що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, невідповідністю маркування) або встановлено факт, що товар є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого товару шляхом комісійного відбору зразків (проб), відбирається у відповідності до умов цього договору (п. 3.9 – п. 3.14), та направляється до державної уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю, яку визначає замовник, для проведення лабораторних досліджень. 
При невідповідності результатів дослідження, навіть за одним показником, учасник протягом десяти календарних днів з моменту отримання результатів досліджень, має право звернутись до замовника щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості та направлення до державної уповноваженої лабораторії, яку визначає Замовник. 
За пунктами 5.1-5.4 договору, розрахунки за товар проводяться шляхом оплати за фактично поставлену кількість товару (партію товару) з відстрочкою платежу до 90 календарних днів з дати документального підтвердження учасником замовнику доставки товару до товароодержувача. До кожної партії товару, що постачається, учасник обов`язково надає замовнику накладну (у трьох примірниках) та рахунок-фактуру, підписану особою учасника, уповноваженою на підписання господарських та фінансових документів. Платником та одержувачем товару за договором є замовник. Датою розрахунків за цим договором вважають день надходження коштів на розрахунковий рахунок учасника.
Відповідно до пункту 6.1 договору, дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці. Строк поставки товару за цим договором складає 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання учасником письмової заявки замовника, але не пізніше дати, вказаної в ній. 
Згідно з пунктом 6.2 договору, доставка товару на склад замовника проводиться за рахунок коштів учасника (або транспортом учасника) на умовах DDP (в редакції Incoterms 2010), згідно з положеннями договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує збереження товару під час транспортування, вантажо-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами.
За пунктом 6.6 договору, замовник має право не приймати товар за кількістю та якістю, у разі встановлення невідповідності товару документам (декларації виробника або сертифікат якості; протоколу досліджень (випробувань) про безпечність та відповідність товару або експертного висновку про безпечність та відповідність товару, етикетку виробника), які були подані учасником до замовника під час проведення процедури закупівлі, у разі встановлення невідповідності вимогам щодо якості або маркування або етикетування товару, після проведення контрольних заходів представниками замовника. У разі, якщо сумніви щодо безпечності, придатності або якості товару підтверджуються (експертним висновком або протоколом досліджень або актом, тощо) замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від договору. 
Відповідно до пункт 6.8.1 договору, у разі виявлення представниками замовника порушень при прийманні товару, протягом 24 годин складається Акт про порушення умов договору у двох примірниках. Один примірник залишається у замовника, другий примірник надається представнику учасника під підпис, а у разі відмови від підписання Акту про порушення умов договору або відсутності представника учасника на території військової частини на момент складання вищезазначеного акту – комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника), що засвідчується підписами представників замовника та протягом трьох календарних днів надсилається Учаснику рекомендованим листом з повідомленням про вручення цінним листом з описом вкладеного, що вважається належним доказом ознайомлення учасника з вищезазначеним актом.
Згідно з пунктом 6.9 договору, у разі проведення лабораторного дослідження під час приймання товару відповідно до п. 3.3.2, фактично поставлена на адресу замовника партія товару, з якої було здійснено відбір зразків (проб) вважається переданою на відповідальне зберігання замовнику. Така партія товару опечатується (опломбовується) представниками замовника та учасника і розміщується на окремому складі замовника на строк, достатній для встановлення відповідної якості товару. У разі встановлення порушення вимог щодо якості та надходження невідповідності результатів лабораторних досліджень (протоколи досліджень, експертні висновки), партія товару, яка знаходиться на відповідальному зберіганні підлягає заміні учасником протягом п`яти робочих днів з дати повідомлення учасника про таке порушення.
Пунктом 8.1 Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за договором сторони несуть відповідальність передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших чинних нормативно-правових актів України та цим договором.
Пунктом 8.4 договору передбачено, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару) або поставки товару з порушенням вимог безпечності або придатності або порушенням розділу 2 цього договору учасник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% вартості цього товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується відповідним Актом про порушення умов договору та протоколами випробувань (експертними висновками). У випадку відмови від підпису вищезазначеного Акту однією із сторін цього договору або не прибуття сторони на підписання, запис про таку відмову чи не прибуття сторони для підписання зазначається в акті і підписується відповідно другою стороною цього договору. Зазначений товар не зараховується учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 робочих днів з дня отримання документа щодо невідповідної якості товару. Сплата штрафу не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим договором. 
Відповідно до пункту 8.6 договору, у разі поставки товару неналежної якості (що підтверджується протоколами випробувань (експертними висновками)) або поставки товару з порушенням вимог щодо транспортування або тари, або упаковки, або маркування, або комплектності, замовник має право за своїм вибором використати оперативно-господарську санкцію у вигляді: 
- відмови від оплати: або поставленої та прийнятої, але неоплаченої партії товару, або наступної партії товару, що буде поставлена, із звільненням замовника від будь-якої відповідальності за такі дії;
- відмови від прийняття та оплати товару із звільненням замовника від будь-якої відповідальності за такі дії.

З матеріалів справи вбачається, що 24.07.2020р. замовником було направлено на адресу учасника заявку від 24.07.2020р. до договору від 23.07.2020р. № 78/5/7-1540 про необхідність поставки товару у кількості 20 000 кг на склад позивача за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А у строк не пізніше 19.08.2020р. (т.1 а.с.43).
18.08.2020р. учасником було поставлено замовнику товар в кількості 19994,1 кг загальною вартістю 983709,74грн., поставка якого оформлена видатковими накладними № ВЛ-0016648 від 18.08.2020р. та № ВЛ-0016685 від 18.08.2020р., рахунком-фактурою №ВЛ-0004963, №ВЛ-0004965 від 18.08.2020р. та товарно - транспортними накладними № ВЛ-0015966 та № ВЛ-0015967 від 18.08.2020. (т.1 а.с. 45-51).

З метою перевірки контролю якості поставленого товару, у відповідності до розділу 3 договору, комісією замовника, в присутності представника учасника Хоменко В.М., було здійснено комісійний відбір зразків (проб) для проведення досліджень на відповідність вимогам ДСТУ 4607:2006 “Консерви м`ясо-рослинні. Каша з м`ясом. Загальні технічні умови” за окремими показниками (органолептичними, фізико-хімічними та радіологічними), за результатами якого складено акт відбору зразків (проб) для проведення досліджень № 55 від 18.08.2020р. (т.1 а.с.52)
З висновків, викладених в протоколі випробувань від 18.08.2020р. №59 проведених лікарем відділення вхідного контролю, реєстрації, відбору, проб, ветеринарно-санітарної експертизи та фізико-хімічних досліджень відділу (лабораторії) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України Ластовецькою Т.О., вбачається, що поставлений 17.08.2020р. Фізичною особою-підприємцем Випущенко Людмилою Миколаївною товар не відповідав вимогам ДСТУ 4607:2006 «Консерви м`ясо-рослинні. Каша з м`ясом. Загальні технічні умови» за окремими органолептичними показниками, а саме «смак та запах» («з присмаком затхлості та плісняви») (т.1 а.с.53-54).

За результатами приймального контролю комісією позивача були складені Акт про порушення відповідачем умов договору в частині якості поставленого товару від 18.08.2020р. № 117 (т.1 а.с.70-72).
Вказаний акт було отримано уповноваженим представником відповідача 18.08.2020р. із зауваженнями, в яких представник учасника Хоменко В.М. не погодився з висновками, викладеними у акті посилаючись на те, що лабораторія позивача не є акредитованою для цілей державного контролю, та викладені в акті висновки є суб`єктивними. За наведених обставин, просив згідно пункту 3.3.2 договору відібрати зразки продукції для проведення досліджень в уповноваженій лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю, та до моменту отримання відповідних результатів прийняти товар на зберігання. 
Крім того, комісією позивача також було складено акт приймального контролю від 18.08.2020р. №116 (т.1 а.с.73-75), за висновками якого комісією військової частини було запропоновано встановити факт поставки неякісного товару загальною кількістю 19994,10кг та вартістю 983709,74грн. та не приймати його на зберігання до продовольчого складу відділення зберігання МТЗ відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів військової частини та повернути постачальнику. Вказаний акт підписаний представником відповідача із зауваженнями та ним отриманий. 

Як зазначав в позовній заяві позивач, не зарахований на виконання поставки за договором №84/В33-2020 від 23.07.2020р. товар 18.08.2020р. було повернуто учаснику - Фізичній особі-підприємцю Випущенко Людмилі Миколаївні з підстав викладених вище.
З метою досудового врегулювання спору, 10.09.2020р. замовником було направлено на адресу учасника претензію за вих.№78/6-2003 про сплату штрафу за поставку неякісного товару в сумі 196741,94грн. (т.1 а.с. 76-78), в якій посилаючись на положення статі 526 Цивільного кодексу України, статей 222, 269 Господарського кодексу України, та умови пункту 8.4. укладеного договору, просив учасника сплатити штраф за поставку 18.08.2020р. неякісного товару.
18.09.2020р. учасником було надано відповідь на вказану претензію (т.1 а.с.81-85), в якій було повідомлено про те, що відбір зразків не було оформлено належним чином, а дослідження проводились в лабораторії, яка не уповноважена здійснювати лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю, отже порушення вимог щодо якості поставленого 18.08.2020р. товару недоведені замовником, що свідчить про відсутність правових підстав для притягнення до відповідальності за поставку неякісного товару відповідно до пункту 8.4. договору від 23.07.2020р. №84/В33-2020.
З огляду на несплату учасником в добровільному порядку штрафу за поставку 18.08.2020р. неякісного товару, 01.04.2021р. Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до господарського суду Полтавської області з відповідним позовом до Фізичної особи-підприємця Випущенко Людмили Миколаївни (т.1 а.с.1-88). 
Рішення господарського суду Полтавської області від 04.11.2021р. у даній справі відмовлено в позові повністю, з підстав викладених вище (т.1 а.с.173-177).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).
Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Тлумачення наведених норм свідчить, що договір поставки товару за своєю правовою природою відноситься до двосторонніх, консенсуальних, оплатних договорів, укладення якого зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. У даних правовідносинах обов`язку продавця (постачальника) з передачі у власність (поставки) покупцю товару відповідає обов`язок покупця з прийняття та оплати цього товару.
У справі, що розглядається, спірним, з огляду на природу та характер правовідносин, зміст заявлених вимог та доводів сторін, є питання правомірності нарахування позивачем відповідачу штрафу за поставку неякісного товару за договором поставки.
Статтею 673 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.
Згідно з частиною 1 статті 674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як було зазначено вище, пунктом 2.1 договору встановлено, що якість товару, якість товару, що поставляється Учасником, повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ 4607:2006 та Технічному опису (Додаток № 2 до Договору). Товар за показниками безпечності, та окремих показників якості повинен відповідати документам та одиниці товару, в тому числі щодо виробника, які були надані замовнику під час проведення процедури закупівлі. Товар, який учасник зобов`язується передати замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі замовнику, а також протягом строку придатності. Разом з товаром учасник повинен передати замовнику документи, що підтверджують безпечність та якість харчових продуктів, у тому числі забезпечують їх простежуваність, відповідно до Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”, та інші необхідні документи які належать до передачі разом з товаром відповідно до чинного законодавства України. Пакування товару повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей товару під час транспортування та зберігання.
У Додатку № 2 до договору сторони узгодили технічний опис товару, який підлягає поставці відповідачем, а саме: “Товар – консерви м`ясо-рослинні “Каша гречана з яловичиною” повинні відповідати нормативному документу на цей вид продукції (товару): ДСТУ 4607:2006 “Консерви м`ясо-рослинні. Каша з м`ясом. Загальні технічні умови”, Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів” та іншим вимогам законодавства в сфері обігу харчових продуктів. Консерви повинні бути фасовані у банки відповідно з ДСТУ ГОСТ 5717.2:2006 або ДСТУ 7771:2015. Консерви повинні бути упаковані в ящики з гофрованого картону згідно з ДСТУ ГОСТ 9142:2019 (ГОСТ 9142-2014, IDT). Маркування тари повинно бути згідно з чинними нормативно-правовими актами та нормативними документами, а також відповідати Закону України “Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів” № 2639-VIII від 6 грудня 2018 року та вимогам ДСТУ 4607:2006. Строк придатності консервів м`ясо-рослинних “Каша гречана з яловичиною” на момент переходу права власності від переможця торгів до Замовника повинен складати не менше ніж 85 % до кінцевого терміну придатності, але не менше 20 місяців”.
Згідно з пунктом 3.2 договору, під час поставки кожної партії товару, замовник протягом двох робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності товару, що постачається учасником (далі - контрольні заходи). 
Контрольні заходи включають в себе перевірку безпечності та окремих показників якості – за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками, відповідності маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачаються відповідно до цього договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування товару за цим договором, вимогам ст. 44 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів” (пункт 3.3 договору).
Згідно з пунктом 6.6 договору, замовник має право не приймати товар за кількістю та якістю, у разі встановлення невідповідності товару документам (декларації виробника або сертифікат якості; протоколу досліджень (випробувань) про безпечність та відповідність товару або експертного висновку про безпечність та відповідність товару, етикетку виробника), які були подані учасником до замовника під час проведення процедури закупівлі, у разі встановлення невідповідності вимогам щодо якості або маркування або етикетування товару, після проведення контрольних заходів представниками замовника. У разі, якщо сумніви щодо безпечності, придатності або якості товару підтверджуються (експертним висновком або протоколом досліджень або актом, тощо) замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від договору. 
Порядок проведення замовником контрольних заходів встановлено пунктом 3.3.2 договору. 
Зазначеним пунктом договору, зокрема, передбачено, що за наявності обґрунтованої підозри стосовно того, що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, зразок такого товару шляхом комісійного відбору зразків (проб), відбирається у відповідності до умов цього договору (п. 3.9 – п. 3.14), та направляється до державної уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю, яку визначає замовник, для проведення лабораторних досліджень.
Таким чином, виявлення замовником можливих невідповідностей товару умовам Договору по якості шляхом візуального огляду або за органолептичними показниками повинно мати своїм наслідком відбір зразків товару та направлення їх для проведення лабораторного (експертного) дослідження державною уповноваженою лабораторією, яка може проводити такі дослідження (випробування) для цілей державного контролю. 

Крім того, з умов укладеного між сторонами договору вбачається, що у разі встановлення замовником за результатами органолептичного дослідження невідповідності товару одиниці товару, яка було подана до замовника під час проведення процедури закупівлі, вимогам якості, останній має право тимчасово не приймати товар за якістю на строк, достатній для встановлення відповідної якості товару, яка підтверджується експертним висновком, протоколом досліджень та актом, тощо.
Інших підстав для відмови замовником (одержувачем) у прийнятті від учасника товару договір не містить.

З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2020р. учасником було поставлено товар в кількості 19994,1 кг загальною вартістю 983709,74грн. поставка якого оформлена видаткових накладних № ВЛ-0016648 від 18.08.2020р. та № ВЛ-0016685 від 18.08.2020р., оформив рахунок-фактуру №ВЛ-0004963, №ВЛ-0004965 від 18.08.2020р. та товарно транспортні накладні № ВЛ-0015966 та № ВЛ-0015967 від 18.08.2020р.
З метою перевірки контролю якості поставленого товару, 18.08.2020р.          комісія замовника в присутності представника Учасника провела відбір зразків (проб) для проведення досліджень на відповідність вимогам ДСТУ 4607:2006 “Консерви м`ясо-рослинні. Каша з м`ясом. Загальні технічні умови” за окремими показниками (органолептичними, фізико-хімічними та радіологічними) та встановлено, що товар не відповідав вимогам ДСТУ 4607:2006 “Консерви м`ясо-рослинні. Каша з м`ясом. Загальні технічні умови” за окремими органолептичними показниками, а саме — “смак та запах” (таблиця 1 підпункту 5.1.2 пункту 5.1 розділу 5 “Загальні технічні вимоги”.
За результатами приймального контролю поставленого товару замовником було складено акт приймального контролю від 18.08.2020р. № 116 та акт “Про порушення умов договору” від 18.08.2020р. № 117, та повернуто партію вказаного товару учаснику.

Як було зазначено вище, пунктом 8.4. договору сторони погодили, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару) або поставки товару з порушенням вимог безпечності або придатності або порушенням розділу 2 цього договору учасник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% вартості цього товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується відповідним Актом про порушення умов договору та протоколами випробувань (експертними висновками). 
Судова колегія звертає увагу, що пунктом 8.4 договору прямо передбачено, що факт поставки недоброякісного товару підтверджується відповідним актом про порушення умов договору та протоколами випробувань (експертними висновками), тобто для встановлення такого факту необхідна наявність одночасно двох зазначених документів (як акту про порушення умов договору, так і протоколу випробування або експертного висновку).
Отже, у разі виявлення замовником можливих невідповідностей товару умовам Договору по якості, Замовник повинен був у відповідності до пункту 3.3.2 здійснити відбір зразків товару та направлення їх для проведення лабораторного (експертного) дослідження державною уповноваженою лабораторією, яка може проводити такі дослідження (випробування) для цілей державного контролю. 

Відповідно до пункту 36 частини 1 статті 1 Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин” уповноважена лабораторія - акредитована лабораторія, якій компетентним органом надано повноваження проводити для цілей державного контролю лабораторні дослідження (випробування) відібраних зразків харчових продуктів, кормів, сіна, соломи, побічних продуктів тваринного походження, біологічного матеріалу, репродуктивного матеріалу, патологічного матеріалу або будь-яких інших матеріалів чи речовин (у тому числі з довкілля), які пов`язані з виробництвом та/або обігом харчових продуктів, кормів, побічних продуктів тваринного походження, та інших об`єктів регулювання законодавства про ветеринарну медицину та благополуччя тварин.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин” акредитована лабораторія - лабораторія будь-якої форми власності, що розташована в Україні або іншій країні, акредитована на відповідність вимогам стандарту ISO/IEC 17025 (ДСТУ ISO/IEC 17025) Національним органом України з акредитації, іноземним органом з акредитації, який є повним членом ILAC (Міжнародної організації із співробітництва в галузі акредитації лабораторій), або іншим іноземним органом з акредитації, діяльність якого відповідає вимогам стандарту ISO/IEC 17011 (ДСТУ ISO/IEC 17011).
Відповідно до пункту 20 Порядку та критеріїв уповноваження акредитованих лабораторій, у тому числі референс-лабораторій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2019р. №10, облік уповноважених акредитованих лабораторій, референс-лабораторій ведеться Держпродспоживслужбою державною мовою в електронному вигляді у журналі за формою згідно з додатком.
За пунктом 21 вказаного Порядку, перелік уповноважених акредитованих лабораторій, референс-лабораторій Держпродспоживслужба оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті (крім відомостей з обмеженим доступом).
Перелік уповноважених акредитованих лабораторій, референс-лабораторій, які наділені повноваженнями щодо здійснення для цілей державного контролю лабораторних досліджень (випробувань) відібраних зразків харчових продуктів є виключним та розміщений на офіційному сайті Держпродспоживслужби (https://dpss.gov.ua/bezpechnist-harchovih-produktiv-ta-veterinarna-medicina/p-laboratorij/perelik-upovnovazhenih-akreditovanih-laboratorij-referens-laboratorij). 
Відділ (лабораторія) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до переліку уповноважених акредитованих лабораторій не входить.
З огляду на вищевикладене, судова колегія зазначає, що відсутність лабораторії у Переліку уповноважених акредитованих лабораторій, зазначених на сайті Держпродспоживслужби, автоматично свідчить про відсутність у такої лабораторії повноважень на проведення лабораторних досліджень (випробувань) для цілей державного контролю, а отже протокол випробувань №59 від 18.08.2020р. не може вважатися належним та допустимим доказом у розумінні статті 76,   77 Господарського процесуального кодексу України   для підтвердження факту поставки товару неналежної якості, про що справедливо зазначено місцевим судом та Відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу. 
На думку колегії суддів, протокол випробувань №59 від 18.08.2020р. може розцінюватися лише як обґрунтування підозри у замовника неякісності певної партії товару, яка підставою для подальшого проведення дослідження   уповноваженою лабораторією у розумінні пункту 3.3.2. договору №84/В33-2020 від 23.07.2020р., а не висновком такої уповноваженої лабораторії.

Щодо посилань апелянта на судову практику, а саме на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 24.07.2019р. у справі №925/863/18, в якій як стверджує останній, предмет, підстави та обставини позову є ідентичними даній справі, колегія суддів зазначає наступне.
Так, частина 4   статті 236 Господарського процесуального кодексу України   вказує на те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Разом із тим суддівський розсуд - необхідна складова незалежності суду. Знаходячись поза межами прецедентної судової системи, суд проявляє свій розсуд у тому, що вирішує спір, ґрунтуючись виключно на статутному праві, самостійно даючи йому тлумачення, виходячи зі змісту, значення конкретного закону, галузі права і законодавства в цілому у рамках індивідуальних особливостей обставин конкретної справи, що розглядається.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що по-перше, в силу приписів частини 4   статті 236 Господарського процесуального кодексу України   суди враховують висновки, викладені у постановах Верховного Суду, який є судом касаційної інстанції. По-друге, при посиланні на правові висновки мають враховуватися індивідуальні особливості обставин даної справи та конкретних доказів з урахуванням принципу правової визначеності та верховенства права.
Зі змісту вказаної постанови Верховного Суду від 24.07.2019р. у справі №925/863/18 вбачається, що спірні правовідносини виникли при встановленні факту поставки товару неналежної якості внаслідок порушення порядку відібрання зразків - визнання актів відбору зразків недопустимим доказом, що зумовлювало, на думку відповідача, недійсність проведених за такими зразками (пробами) досліджень, а не порушення порядку проведення досліджень щодо встановлення якості товару неуповноваженою для цілей державного контролю лабораторією. 
При цьому, колегія суддів зауважує, що у справі №925/863/18 дослідження проводилось державною уповноваженою лабораторією - Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») (наказ Держпродспоживслужби про відповідність акредитованої лабораторії критеріям уповноваження від 19.07.2019р. №683), а не відділом (лабораторією) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна Військової частини НОМЕР_1 ;).
Отже, за наведених обставин, судова колегія вважає, що судове рішення, на яке посилається апелянт, прийнято за наслідком розгляду спору судом першої інстанції з підстав не аналогічних даному, при наявності різних фактичних обставин, та обґрунтування їх іншими доказами, у зв`язку з чим підстави для врахування позиції, наведеній у вказаній апелянтом справі - відсутні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Полтавської області від 04.11.2021р. у справі №917/1114/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.
Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,
          
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Полтавської області від 04.11.2021р. у справі №917/1114/21 залишити без змін.
Повний текст постанови складено 27 травня 2022р. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                                    О.В. Плахов

Суддя                                                                                           Л.І. Бородіна  

Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна