ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" липня 2022 р.                              Справа№ 910/19183/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Владимиренко С.В. 
          Попікової О.В. 
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2021
у справі № 910/19183/21 (суддя Спичак О.М.)
за позовом ОСОБА_1 
до Голови автогаражного кооперативу "Тюльпан" Варченко Володимира Васильовича
про скасування рішення загальних зборів учасників кооперативу,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 у справі №910/19183/21 позовну заяву (з доданими до неї документами) ОСОБА_1 повернуто заявникові без розгляду на підставі                                    ч. 1 ст. 172 ГПК України, ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Дослідивши подані документи, суд визнав їх не достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.  При цьому, суд виходив з того, що всупереч вищезазначеним вимогам, позивач до заяви про усунення недоліків подав лише поштову накладну, що свідчить про направлення поштового відправлення у кількості   одна одиниця   на адресу відповідача. З вищезазначеного документу не можливо встановити у якій кількості та які саме документи      було направлено відповідачу, адже відсутній опис вкладення у цінний лист із   вичерпним переліком відправленої поштової кореспонденції. Відтак, позивачем порушено положення ч. 1 ст. 172 ГПК України та абз. 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених   постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, в контексті подання в якості доказу надсилання опису вкладення у цінний лист. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів. 
Не погодившись із вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. 

Апелянт просить звільнити його, ОСОБА_1 , від сплати судового збору. 

На думку скаржника, ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, зокрема, положень 162, 164 ГПК України. При цьому зауважує, що надання суду в якості доказу надсилання позовної заяви або опису вкладення або розрахункового документу, поштової квитанції не суперечить вимогам ст. 164 ГПК України.  

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. 

Голова автогаражного кооперативу "Тюльпан" ОСОБА_2 не скористався своїм правом згідно ч. 1   ст. 263 ГПК України    та не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що згідно                                    ч. 3   ст. 263 ГПК України    не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції. 

Про відкриття апеляційного провадження Голова автогаражного кооперативу "Тюльпан" ОСОБА_2 повідомлений належним чином, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням №0411636548405, згідно якого вбачається отримання ухвали суду 06.07.2022.  

Таким чином, судом апеляційної інстанції були здійснені всі необхідні заходи щодо повідомлення  відповідача про відкриття апеляційного провадження на оскаржувану ухвалу. 

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної                 скарги по суті та межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 25.01.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Владимиренко С.В.,              Попікова О.В. 

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2022 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/19183/21 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи №910/19183/21. Копію ухвали надіслано до суду першої інстанції.  

21.02.2022 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції. 

21.02.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшов оригінал позовної заяви з додатками та оригінал заяви від 16.12.2021  про усунення недоліків позовної заяви разом із додатками. 

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан в Україні, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні (Указ Президента України № 133/2022 від 14.03.2022).

Наказом Північного апеляційного господарського суду №1 від 03.03.2022 тимчасово до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України зупинено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Наказом Північного апеляційного господарського суду №11 від 31.03.2022 відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Після відновлення здійснення судочинства, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2022 звільнено фізичну особу ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 у справі №910/19183/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 у справі №910/19183/21. Повідомлено учасників справи про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 29.06.2022. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до  29.06.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 256 ГПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог  або  заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної  ухвали,  дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити, оскаржену ухвалу у даній справі  скасувати, виходячи з наступного. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом Голови автогаражного кооперативу "Тюльпан" ОСОБА_2" про скасування рішення зборів уповноважених представників членів правління автогаражного кооперативу "Тюльпан" від 29 травня 2013 року, оформлене протоколом №01      від 29.05.2013.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що його було позбавлено      права приймати участь у статутній діяльності Автогаражного кооперативу "Тюльпан", вносити пропозиції щодо питань з порядку денного загальних зборів, обирати та бути обраним до органів управління кооперативу - правління та ревізійної комісії, а тому прийняте рішення, оформлене протоколом № 01 від 29.05.2013 істотно та суттєво порушує його законні права та інтереси.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу      спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: подання до суду належних доказів відправки відповідачу позовної заяви з усіма доданими до неї документами на адресу проживання.
Зокрема, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд зауважив, що належним доказом надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами учасникам справи є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи.
Суд першої інстанції, дослідивши надані позивачем докази надсилання відповідачу екземпляру позовної заяви та доданих до неї документів, встановив, що заяву було надіслано на адресу - 04136, м. Київ, вул. Івана Виговського, 6Б; отримувач «Кооператив тюльпан», проте, як зазначається у вступній частині позовної заяви відповідачем є Голова автогаражного кооперативу «Тюльпан» ОСОБА_2, що проживає за адресою - АДРЕСА_1 .          
Таким чином, за висновком суду, позивачем не виконано вимог                          ч. 1   ст. 172 Господарського процесуального кодексу України   та не надано належних доказів надсилання позовної заяви з додатками відповідачу.
16.12.2020 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви, на виконання вимог ухвали суду від 29.11.2020.
Дослідивши подані документи, суд першої інстанції визнав їх не достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, оскільки позивач подав лише поштову накладну, проте відсутній опис вкладення у цінний лист із   вичерпним переліком відправленої поштової кореспонденції, чим порушено положення ч. 1 ст. 172 ГПК України.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Колегія суддів, в результаті дослідження матеріалів справи, не погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного. 

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 ГПК України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

За приписами вказаних правових норм обов`язок позивача направити відповідачеві копії доданих до позовної заяви документів не залежить від наявності таких документів у відповідача, а містять імперативну норму щодо обов`язковості надіслання учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За приписами ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Як було встановлено вище, 16.12.2020 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви, на виконання вимог ухвали суду від 29.11.2020. 
Дослідивши матеріали позову, судом апеляційної інстанції встановлено, що до заяви про усунення недоліків позивачем додано квитанцію, накладну від 15.12.2021, а також опис вкладення на якому міститься відбиток штемпеля пошти, датований також 15.12.2021.
Отже, висновок суду першої інстанції є помилковим, підстави для повернення позову з названих в ухвалі суду причин відсутні. 
Інших підстав для повернення позовної заяви у мотивах оскарженої ухвали суд першої інстанції не навів. 
Окремо суд вважає необхідним звернути увагу, що відповідно до Наказу Державної судової адміністрації від 20.08.2019 №814 «Про затвердження Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України» (зі змінами), зокрема розділу 7 «Формування і оформлення судових справ» серед іншого вбачається, що «…У разі відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви, документи формуються та підшиваються у спеціальну обкладинку у хронологічному порядку відповідно до часу надходження документа до суду або створення документа судом. Такі матеріали мають містити відповідну ухвалу разом із супровідним листом та копіями позовної заяви і документів, які підтверджують обставини, що послугували підставою відмови у прийнятті позовної заяви чи її поверненні. Суд самостійно, виходячи з конкретних обставин справи та підстав повернення позовної заяви, вирішує питання про перелік матеріалів, копії яких йому необхідно залишити у матеріалах справи».
Крім того, відповідно до п. 7 ст. 174 ГПК України вбачається, що про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви лишається у суді. 
Відтак, заява про усунення недоліків позовної заяви не входить до означеного вище переліку документів, оригінал яких підлягає поверненню позивачу. Тобто, такі документи, зокрема заява про усунення недоліків, в оригіналі залучаються до копій матеріалів, які залишаються у матеріалах справи. Однак, у даному випадку оригінал заяви про усунення недоліків з додатками було повернуто судом першої інстанції позивачу. 
Таким чином, у вирішенні питання щодо факту подання опису вкладення як доказу направлення позовної заяви з додатками стороні, судом апеляційної інстанції окрім іншого також взято до уваги оригінал позовної заяви з додатками  та заяву про усунення недоліків позовної заяви від 16.12.2021 разом з додатками, які було подано суду апеляційної інстанції 21.01.2022 в оригіналі, до яких залучено в тому числі опис вкладення.  
Колегія суддів зауважує, що застосування судом правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, повинно відбуватись із урахуванням обставин конкретної справи та забезпеченням ефективного захисту прав, свобод та законних інтересів. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень вже на стадії звернення особи до суду може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до    статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини"    суди застосовують при розгляді справ    Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод    та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Пунктом першим    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Так, у рішенні від 08.12.2016 у справі "ТОВ "ФРІДА" проти України" (заява №24003/07) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Проте встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (рішення від 17.01.2012 у справі "Станев проти Болгарії" (Stanev v. Bulgaria), заява №36760/06).

У рішенні від 13.01.2000 у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28.10.1998 у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відтак, згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише формальний, але й фактичний. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви (скарги) або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Отже, суд повинен реалізовувати своє основне завдання, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих     Конституцією    і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку щодо наявності передбачених ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України підстав для повернення позову.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 6 ч. 1    ст. 275 ГПК України    суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Відповідно до ст.280 ГПК України    підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ч. 3  ст. 271 ГПК України    у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить до висновку, що оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі                  № 910/10905/21 є такою, що постановлена з неповним дотриманням норм процесуального права, а відтак, підлягає скасуванню з направленням даної справи на розгляд до суду першої інстанції

Судові витрати.
У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд  до суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:
          1. Апеляційну скаргу задовольнити.
           2. Ухвалу Господарського суду міста Києва 21.12.2021 у справі №910/19183/21 скасувати. Справу № 910/19183/21 направити для розгляду до Господарського суду міста Києва на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.
          Повний текст постанови суду складено та підписано - 15.07.2022.  

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                С.В. Владимиренко

                                                                                О.В. Попікова