ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4036/22                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Донець В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 липня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді	Черпіцької Л.Т.,	
суддів	Пилипенко О.Є.,	
 	Собківа Я.М.,	
за участі секретаря                                                      Висоцького А.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від "17" травня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у  місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:
визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Юлії Станіславівни від 31.01.2017 про стягнення виконавчого збору у розмірі 131353,02 грн винесеного в межах виконавчого провадження № 52421823;
визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Юлії Станіславівни від 27.11.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП №60735327 про стягнення виконавчого збору у розмірі 131353,02 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2022 позовна заява залишена без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня одержання даної ухвали для сплати судового збору.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2021 року адміністративний позов повернуто у зв`язку з невиконанням позивачем вимог ухвали суду про залишення позову без руху.
Представник позивача не погодився із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та повернути справу для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що єдиним представником ОСОБА_1 була адвокат Лемба Анастасія Віталіївна, яка не отримувала і не могла отримати будь-яку поштову кореспонденцію в тому числі у цій справі, оскільки, у зв`язку введенням з 24 лютого 2022 року на території всієї країни воєнного стана, адвокат Лемба А.В. в той же день, разом з родиною була вимушена евакуюватися на територію західної України, а згодом і взагалі за її межі на територію Республіки Польща, що підтверджується відміткою у її закордонному паспорті, про перетин україно-польського кордону 07 березня 2022 року, та відсутність відмітки в паспорті щодо зворотного повернення й перетин кордону на територію України. Лише 6 червня 2022 року ОСОБА_2 за довіреністю від адвоката Лемба А.В. отримав копію Ухвали від 17 травня 2022 року, з якої позивачу стало відомо про повернення його позовної заяви.
Також вказує, що в матеріалах справи знаходиться рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, адресатом якого є - адвокат Лемба А.В., у якому наявний поштовий штемпель з відміткою про отримання 30 березня 2022 року листа з Окружного адміністративного суду міста Києва,  та у якому в графі «розписка в одержані» заповнено рукою «ОП-Ов» та наявний підпис працівника поштового зв`язку з позначкою П/Я. Скаржник зазначає, що особисто вказаний лист адвокат Лемба А.В. не отримувала, крім того працівником пошти взагалі не зазначено кому і за яких підстав його було вручено. Отже, оскільки поштове відправлення вручено третій особі, то представник позивача пропустила строк для усунення недоліків, які не залежали від неї. 
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
У судове засідання з апеляційного розгляду справи учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме: бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає, а викладені у апеляційній скарзі мотиви скаржника є прийнятні з огляду на наступне. 
Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху отримана представником позивача 30.03.2022 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке містить відмітку про отримання. Оскільки позивач станом на 17.05.2022 не виконав вимоги ухвали від 07.02.2022, то суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції передчасними з огляду на таке.
У силу ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10-ти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Отже, наведені норми КАС свідчать про те, що суду для того, щоб повернути позов позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, визначальним є доказ отримання особою копії ухвали про залишення її позову без руху із обов`язковим зазначенням дати такого отримання та особистого підпису.
Правила надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень.
У пункті 99 Правил зазначено, що рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, … які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.
У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
Оформлення цих поштових операцій визначено у пункті 105 Правил, яким передбачено, що для одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом одержувач повинен заповнити бланк повідомлення із зазначенням даних пред`явленого документа, що посвідчує особу (назва, серія, номер, дата видачі, найменування органу, який видав), дати одержання поштового відправлення, поштового переказу та розписатись. У разі одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, адресованих до запитання, на абонементну скриньку або за місцем роботи, а також коли адреса, зазначена на поштовому відправленні, поштовому переказі, не відповідає адресі місця реєстрації одержувача, крім даних про документ, що посвідчує особу, зазначається також адреса, за якою фактично проживає одержувач.
Отже, перевірка документів, що посвідчують особу адресата (фізичну особу), особу, яка одержує поштове відправлення замість такого адресата, родинні зв`язки з адресатом, а також належне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення покладено на працівників поштового зв`язку. Добросовісне виконання працівниками «Укрпошти» своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 13 березня 2019 року у справі №639/4278/16-а.
З матеріалів справи вбачається, представником ОСОБА_1 у цій справі є - адвокат Лемба Анастасія Віталіївна.
З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, адресатом якого є - адвокат Лемба А.В., вбачається, що  ньому наявний поштовий штемпель з відміткою про отримання 30 березня 2022 року листа Окружного адміністративного суду міста Києва, яким надіслано ухвалу від 07.02.2022 про залишення позову без руху,  та у якому в графі «розписка в одержані» заповнено рукою «ОП-Ов» та наявний підпис працівника поштового зв`язку з позначкою П/Я.
Отже, працівником поштового зв`язку вручено рекомендований лист іншій особі, а не представнику позивача - адвокату Лембі А.В., та належним чином не зазначено особу, яка одержала поштове відправлення замість адресата (родинні зв`язки з адресатом тощо).
Крім того, адвокат Лемба А.В. не могла 30 березня 2022 року отримати поштове відправлення у зв`язку з відсутністю її в країні, про що свідчить копія сьомої сторінки закордонного паспорту громадянки України про перетин україно-польського кордону 07 березня 2022 року, та відсутність відмітки в паспорті щодо зворотного повернення й перетин кордону на територію України.
Отже, представник позивача копії ухвали від 07.02.2022 про залишення позову без розгляду не отримувала, тому не могла усунути недоліки позовної заяви у строк встановлений судом. 
Тож, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про отримання 30.03.2022 представником позивача ухвали від 07.02.2022 та про невиконання її вимог, відповідно, безпідставно повернув адміністративний позов. 
Такі дії суду обмежили право позивача (в аспекті доступу до суду) і стали перешкодою для захисту його прав.
Колегія суддів зауважує, що право особи на доступ до правосуддя гарантоване статтею 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань та посадових осіб.
Слід зазначити, що частиною другою статті 129 Конституції України як одну з основних засад судочинства визначено, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Суд виходить з того, що забезпечення конституційного права на апеляційне оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану апеляційну скаргу.
У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржуване судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до створення перешкоди у реалізації заявником права на доступ до правосуддя, а тому наявні підстави для його скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від "17" травня 2022 р. скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	Л.Т. Черпіцька	
Судді	О.Є. Пилипенко	
 	Я.М. Собків