ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/19537/21                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 квітня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача:                Беспалова О. О., суддів: Парінова А. Б., Ключковича В. Ю., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Український Мак» до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,- 

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український Мак» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, в якому просило суд:
- визнати дії Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками щодо виключення ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Мак» із ліцензійного реєстру на право здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів протиправними;
- зобов`язати Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками відновити (внести) відомості про діючу ліцензію від 24.12.2015 №111 на право провадження господарської діяльності зі зберігання, перевезення, знищення, культивування рослин (списку 3 таблиці І) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 до ліцензійного реєстру на право здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (із зазначенням про безстроковість такої ліцензії);
- зобов`язати Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо наявності права на провадження діяльності зі зберігання, перевезення, знищення, культивування рослин (списку 3 таблиці І) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (із зазначенням про безстроковість такого права).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою у задоволенні позову відмовити, з огляду на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що особливості ліцензування діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також ліцензійних умов регулюються спеціальним Законом, зокрема Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», а не приписами загального законодавства з питань ліцензування. 
Апелянт вказує, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовано до спірних правовідносин Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», а не Закон України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» як такий, що виданий пізніше та є спеціальним у спірних правовідносинах, тобто є пріоритетним серед інших у певній сфері. Відповідно, ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів має видаватися строком на 5 років, як це встановлено статтею 8 цього Закону, а не безстроково.
До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до приписів частини другої статті 309 КАС України судом постановлено ухвалу про продовження апеляційного розгляду даної справи.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Український Мак» здійснює діяльність з культивування рослин, включених до таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, укладає договори на продаж готової сільськогосподарської продукції, а саме зерна маку та конопель на території України та за кордоном.
Позивачем отримано ліцензію від 24.12.2015 №111 на право провадження господарської діяльності зі зберігання, перевезення, знищення, культивування рослин (списку 3 таблиці І) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770.
В подальшому, товариством виявлено, що станом на 12.05.2021 відомості про наявність ліцензії у ТОВ «Український мак» у ліцензійному реєстрі на право здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів відсутні.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Мак» до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками скеровано звернення від 12.05.2021 №22/0521, в якому просило: 
- відновити відомості про наявність ліцензії ТОВ «Український мак», виданої 24 грудня 2015 року в ліцензійному реєстрі;
- внести відомості щодо безстроковості дії ліцензії № 111 від 24 грудня 2015 року до ліцензійного реєстру на право здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів;
- внести відповідні відомості (щодо безстроковості ліцензії) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
- підтвердити відновлення відомостей щодо ліцензії шляхом надання витягу з ліцензійного реєстру про наявність чинної ліцензії ТОВ «Український мак».
Листом Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 04.06.2021 № 4516-001.3/006.0/17-21, повідомлено позивача, що норми Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» є спеціальним по відношенню до загальних норм Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», а отже, мають пріоритет при правозастосуванні. Як наслідок, ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається на п`ять років.
Вважаючи вказану відмову протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів регулюються Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 р. № 60/95-ВР (далі Закон № 60/95-ВР), відповідно до абзацу 3 статті 7 якого діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.
28.06.2015 р. набрав чинності Закон України від 02.03.2015 р. №222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності» (далі Закон № 222-VIII), який регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.
Як встановлено частиною першою статті 3 Закону № 222-VIII, державна політика у сфері ліцензування ґрунтується на принципі єдиної державної системи ліцензування, що реалізується, зокрема, шляхом визначення Кабінетом Міністрів України органів ліцензування та видів господарської діяльності згідно із ст. 7 цього Закону, на які відповідний орган ліцензування видає ліцензії.
Законом № 222-VIII визначено вичерпний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, до якого пунктом 22 частини першої статті 7 цього Закону включено як такі, що підлягають ліцензуванню, види господарської діяльності: культивування рослин, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного Переліку, - з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».
Частиною 6 статті 21 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 222-VIII  встановлено, що ліцензії на провадження видів діяльності, що на день набрання чинності цим Законом є чинними, продовжують діяти. Ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у ст. 7 цього Закону, які діють на день набрання чинності цим Законом і мали обмежений термін дії, є безстроковими і можуть бути, за заявою ліцензіата, переоформлені відповідним органом ліцензування безкоштовно в тижневий строк.
Ліцензія, видана 24.12.2015 року ТОВ «Український Мак» на право провадження господарської діяльності зі зберігання, перевезення, знищення, культивування рослин (списку 3 таблиці І) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», мала строк дії по 24.12.2020 року, відтак, була чинною на час набрання чинності Законом №222-VIII.
Зважаючи на те, що Законом № 222-VIII імперативно встановлено автоматичне набуття ліцензіями, чинним на час набрання чинності цим Законом, статусу безстрокових з прийняттям цього Закону, є правильним висновок суду першої інстанції, що ліцензія ТОВ «Український Мак» автоматично набула статусу безстрокової з моменту набрання чинності цим Законом.
Посилання апелянта, що в питанні здійснення ліцензування такого виду господарської діяльності як культивування рослин, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного Переліку, пріоритетними є норми Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», суд визнає необґрунтованими.
Дійсно, частиною 1 статті 8 Закону № 60/95-ВР встановлено, що ліцензування діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів здійснюється відповідно до Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" з урахуванням встановлених цією статтею особливостей.
Згідно з частиною 5 статті 8 Закону № 60/95-ВР  ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається на п`ять років.
Закон № 60/95-ВР визначає загалом правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які в цілому мають враховуватись, серед іншого, органом ліцензування.
Тобто, положення статті 8 Закону № 60/95-ВР не відповідають приписам статті 21 Закону № 222-VIII щодо строку дії ліцензій.
Вирішуючи питання, який закон має застосовуватися в цьому випадку, суд виходить з наступного.
За сферою дії нормативно-правові акти поділяються на загальні та спеціальні.
Закон України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» визначає в цілому правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, в цілому повинні враховуватися, серед іншого, органом ліцензування.
Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» є спеціальним законом у сфері ліцензування, до того ж прийнятий пізніше (набув чинності 28 червня 2015), ніж Закон України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».
За загальними правилами при колізії між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.
Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» набув чинності в 2015 році, тобто пізніше ніж Закон України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (від 15.02.1995 р), який є чинним.
При цьому, ч.2 ст.2 цього Закону визначає перелік видів господарської діяльності на які дія цього Закону не поширюється. 
Слід зауважити, що вказаний перелік є вичерпним та не містить діяльність у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Таким чином, беззаперечно, дія Закону №222-VIII поширюється на спірні правовідносини. До того ж наведений Закон для такої діяльності не встановлює спеціальних правил у тому числі щодо строку дії такої ліцензії.
Відповідно, судом першої інстанції цілком обґрунтовано застосовано до цих правовідносин приписи частини 6 статті 21 Закону №222-VIII та зазначено, що ця правова норма є імперативною, виключає можливість відповідача вирішення питання на власний розсуд та має наслідком єдиний варіант застосування у випадку подачі заяви суб`єктом ліцензування з ліцензією, строк дії якої не закінчився, а саме переоформлення ліцензій на безстроковий період.
Аналогічного змісту правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №360/3611/20.
Крім того, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформовано правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Враховуючи наведене, відповідно, обґрунтованим є застосування до правовідносин, які є предметом дослідження у даній справі, саме приписів Закону №222-VIIІ, які визначають безстроковий характер дії ліцензій на здійснення господарської діяльності, у тому числі, з культивування рослин, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного Переліку.
Також слід зазначити, що приписами ч. 6 ст. 21 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №222-VIII чітко врегульовано питання строку дії раніше виданих (до набрання чинності Законом №222-VIII) ліцензій на здійснення господарської діяльності, у тому числі, з культивування рослин, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного Переліку, а саме, визначено їх безстрокову дію.
Крім того, безпідставними є і посилання апелянта на статтю 3 Регламенту ЄС від 11 лютого 2004 року №273/2004 (Regulation (EC) No 273/2004 of the European Parliament and of the Council of 11 February 2004 on drug precursors).
Вказаний Регламент не імплементовано в законодавство України, більш того вказана норма процитована апелянтом не в повному обсязі, що в свою чергу призводить до зміни суті цієї статті.
Апелянт вказує, що стаття 3 Регламенту ЄС №273/2004 зобов`язує здійснення ліцензування, як захід контролю в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, на певний строк.
Натомість, при повному аналізі ст. 3 Регламенту ЄС від 11 лютого 2004 року №273/2004 вбачається, що компетентні органи зазвичай видають спеціальні ліцензії на необмежений термін, але ці ліцензії можуть бути тимчасово призупинені або анульовані при наявності достатніх підстав вважати, що власник більше не відповідає вимогам і не підходить для зберігання ліцензії, або коли умови, за яких було видано ліцензію, ще не виконано. Спеціальні ліцензії зазначені в пункту 2 в принципі видаються на необмежений строк, однак компетентні органи можуть скасовувати або відкликати їх за умов, викладених в третьому реченні пункту 4.
Тобто, вищезазначена стаття саме вказує на надання спеціальних ліцензій на необмежений строк і тільки при не дотриманні ліцензіатом вимог чинного законодавства вона може бути тимчасово призупинена, анульована, або обмежено дію ліцензії на строк до трьох років, або зобов`язати операторів (ліцензіатів) не рідше, ніж на три роки доводити, що вони продовжують виконувати умови, на яких було видано ліцензію. При цьому компетентні органи можуть скасовувати або відкликати їх за певних умов.
Також недоречними є посилання апелянта на порушення позивачем строку на звернення до суду з даним позовом. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону № 222-VIII ліцензіат - суб`єкт господарювання, який має ліцензію на провадження встановленого законом виду господарської діяльності.
Враховуючи приписи статті 21 Закону №222-VIII щодо безстроковості та можливості переоформлення за заявою ліцензіата відповідним органом ліцензування безкоштовно у тижневий строк чинних на час набрання чинності цим Законом ліцензій, які мали обмежений термін дії, на провадження видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону, та зважаючи на те, що ліцензія ТОВ «Український Мак» була чинною на час набрання чинності Законом № 222-VIII, така ліцензія набула статусу безстрокової в силу Закону №222-VIII.
Відповідно, позивач звернувся до відповідача з питання відновлення відомостей у реєстрах щодо діючої ліцензії, а не отримання нової чи відмовлення дії такої ліцензії. 
Також не відповідають дійсним обставинам справи доводи апелянта щодо залишення судом першої інстанції без належної уваги клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні. 
Як вбачається з матеріалів справи, клопотання Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про розгляд справи за правилами загального позовного провадження ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2021 року залишенно без задоволення. 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.
Згідно  з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Український Мак» до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                                   	        О. О. Беспалов	
Суддя 	             В. Ю. Ключкович	
Суддя	     А. Б. Парінов	

(Повний текст постанови складено 21.04.2022)