Справа № 754/16773/21                                      Головуючий в суді І інстанції Галась І.А.
Провадження № 33/824/1033/2022                    Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2022 року                                                                                                       м. Київ
Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
                                                                  ВСТАНОВИВ:                                                      
Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 454 грн.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що 7 жовтня 2021 року о                02 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Братиславській, водій ОСОБА_1 керував т/з «BMW 528» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку.
Не погоджуючись із даною постановою, захисником Даценко К.І. в інтересах       ОСОБА_1 , 28 січня 2022 року подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказала на те, що суд не врахував порушення поліцейськими при складанні протоколу нормативних актів, що регулюють питання притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не врахував повно обставини справи, що призвело до помилкового рішення.
Вказує, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справ, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, що є наслідком винесення необґрунтованого та незаконного рішення.
Звертає увагу, що адвокатом ОСОБА_1. було подано клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із тим фактом, що сам ОСОБА_1 повідомив про хворобу і фізично не міг бути присутнім у судовому засіданні, проте, суд на вищезазначене не зважив, отже право ОСОБА_1 на захист було порушено.
Зазначає, що працівники поліції не організували водію проходження огляду згідно вимог законодавства, і відповідно безпідставно склали протокол на водія про адміністративне правопорушення.
Наголошує на тому, що ОСОБА_1 по рекомендації працівників патрульної поліції змушений був самостійно звертатися до найближчого медичного закладу, проходити медичний огляд та здавати аналізи, щоб довести про відсутність у його в організмі алкоголю та ознак вживання наркотичних засобів. За результатами лабораторного дослідження у ОСОБА_1 наркотичних речовин в сечі не було виявлено.
Також вказує, що про винесену постанову захист дізнався із Єдиного державного реєстру судових рішень.
На підставі викладеного просить визнати поважною причину пропуску на оскарження постанови та поновити строк на її оскарження, скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року та закрити провадження в справі з підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вирішуючи заяву захисника Даценко К.І. в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.
Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, оскільки при розгляді справи ОСОБА_1 не був присутній, а також матеріали справи не містять доказів отримання ним повного тексту постанови.
За наведених обставин апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Даценко К.І., дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Висновки судді місцевого суду про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 304783 від 7 жовтня 2021 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала; відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського.
Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.
Апеляційна скарга захисника Даценко К.І. не містить доводів, які б вказували на незаконність ухваленого судом рішення.
За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1452/735), щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак наркотичного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.
Дотримання поліцейськими зазначеної процесуальної процедури судом першої інстанції перевірено.
Відмова ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння була зафіксована на відеозапис, така відмова була висловлена однозначно, що не викликає сумнівів у її дійсності. Тому у поліцейського не було обов`язку направляти водія до медичного закладу, відтак не ґрунтуються на вимогах закону доводи апеляційної скарги, що всупереч п. 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 працівники поліції не організували водію проходження огляду.
Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять беззаперечних, належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 взагалі перебував в стані наркотичного сп`яніння, оскільки протоколом встановлено не перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а наявність таких ознак та відмову від проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння. Такі обставини підтверджуються оцінкою наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, з огляду на те, що          ОСОБА_1 ці обставини під час спілкування з поліцейськими не заперечувались, на початку відеозапису ОСОБА_1 сам повідомив, що вживав наркотичні речовини (0:00:14-0:00:18).
 Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав вважати, що водій перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки ознак такого сп`яніння на відеозаписі не вбачалося, ґрунтуються на особистій інтерпретації захисником стану ОСОБА_1 зафіксованого на відео і не спростовують виявлення ознак наркотичного сп`яніння у водія поліцейським, що передбачено його повноваженнями і що підлягало перевірці в передбаченому законом порядку.
Доводи апеляційної скарги, що  ОСОБА_1 по рекомендації працівників патрульної поліції змушений був самостійно звертатися до найближчого медичного закладу, проходити медичний огляд та здавати аналізи, щоб довести відсутність у його в організмі алкоголю та ознак вживання наркотичних засобів, за результатами якого у ОСОБА_1 наркотичних речовин в сечі не було виявлено, не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме у зв`язку з відмовою його пройти відповідний огляд на вимогу поліцейських. 
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і така відмова зафіксована поліцейським на відеокамеру.
Переглянутий відеозапис події, зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, ця відмова є зрозумілою і категоричною, що не передбачає двозначного трактування.
Відсутність у складеному за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП протоколі свідків також не може бути підставою для спростування висновку суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, оскільки Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" №1231-IX від 16 лютого 2021 року, який набув чинності 17 березня 2021 року, ч. 2 ст. 266 КУпАП викладена саме в тій редакції, за змістом якої під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Частиною 3 прикінцевих положень зазначеного закону встановлено обов`язок Кабінету Міністрів України у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.
Оскільки п. 4, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, передбачають обов`язкове залучення свідків під час огляду особи на стан сп`яніння, апеляційний суд виходить із того, що зазначені норми положення мають застосовуватись в частині, що узгоджується з чинною редакцією ч. 2 ст. 266 КУпАП, а саме, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Таким чином, з наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності , підтверджена іншими доказами по справі.
Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.
Апеляційним судом враховується, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1. не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.
Постанова судді Деснянського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого            ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

  Суддя                                                                                      Т.О. Писана