ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року	Львів	Справа № 300/1074/22 пров. № А/857/6466/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року (головуючий суддя: Могила А.Б., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дії та бездіяльності протиправними, –
встановив:

ОСОБА_1 , 18.02.2022, звернувся до суду з позовом в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не проведення перерахунку пенсії та виплати пенсії з 01.04.2018 із врахуванням індексації відповідно до ст. 64 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та підвищення пенсії до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 2012 № 355 «Про збільшення розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі ст. 63 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з обмеженням її максимальним розміром.
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та її виплату із врахуванням індексації на підставі ст. 64 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та підвищення пенсії до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 2012 № 355 «Про збільшення розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі ст. 63 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.01.2018 у раніше встановленому розмірі 77% вислуги років та без обмеження її максимальним розміром з 01.04.2019 та здійснити виплату недоплачених коштів з обмеженням її максимальним розміром.
Обґрунтовує позов тим, що в ст. 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено підвищення пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів». Згідно з статтею 4 Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. З врахуванням також приписів Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 (зі змінами) вважає, що його пенсія підлягала перерахунку з урахуванням індексації, так як з квітня 2018 року йому проведено перерахунок пенсії на підставі постанови КМУ від 21.02.2018 № 103. При цьому місяць квітень є базовим місяцем.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 25 березня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги про перерахунок пенсії без її обмеження максимальним розміром згідно оновленої довідки № 5401-7095/5416 виданої Головним Управлінням ДСНС в Івано-Франківській області у раніше встановленому розмірі 77%.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені у позовній заяві.
Відповідач, 18.02.2022 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.
Судом апеляційної інстанції встановлено, ОСОБА_1 , як пенсіонер МНС України, з 26.07.2001 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно з протоколом за пенсійною справою від 01.12.2017 основний розмір пенсії позивача становив 77% грошового забезпечення (основні та додаткові види грошового забезпечення, премія). 
Внаслідок перерахунку пенсії позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 основний її розмір не змінився та становив 77% грошового забезпечення (основні види грошового забезпечення). 
Під час наступних перерахунків пенсії позивача основний її розмір залишався незмінним та становив 77% грошового забезпечення (основні та додаткові види грошового забезпечення). 
Однак, позивач звернувся до відповідача із заявою від 20.01.2022 про перерахунок пенсії з врахуванням індексації, передбаченої ст. 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», підвищення до пенсії за постановою КМУ № 355 від 23.04.2012 без обмеження максимальним розміром у раніше встановленому розмірі 77% вислуги років.
За наслідками розгляду вищевказаної заяви відповідач листом від 09.02.2022 №744-350/М-02/8-0900/22 повідомив позивача про здійснення перерахунку пенсії позивача на виконання судового рішення в справі № 300/3066/20 від 08.12.2020. При цьому зазначено про відсутність зобов`язання на виплату індексації грошового забезпечення за січень 2018 року. Щодо обмеження розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність жодних обґрунтувань не навів.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підвищення до пенсії, передбачене Постановою № 355, не може застосовуватися до грошового забезпечення, обчисленого на іншій підставі, ніж Постанова № 1294, яка втратила чинність та вичерпала себе фактом застосування, отже відсутні підстави для проведення підвищення до пенсії позивача відповідно до Постанови №355 в контексті перерахунку такої із застосуванням розмірів складових грошового забезпечення, визначених Постановою № 704.
Крім цього дійшов висновку, що відсутні підстави для нарахунку та виплати позивачу індексації пенсії за період з 01.04.2018, з урахуванням вимог  Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Вважав, доводи позивача про протиправність дій відповідача щодо виплати йому щомісячного розміру пенсії із застосуванням обмеження максимальним розміром (не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), є безпідставними.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. 
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки, позивачем оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії без її обмеження максимальним розміром згідно оновленої довідки № 5401-7095/5416 виданої Головним Управлінням ДСНС в Івано-Франківській області у раніше встановленому розмірі 77%, отже, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду лише в цій частині.
Так, спеціальним  законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема,   Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі Закон № 2262-ХІІ).
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон № 2011-XII)  визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно ч. 2  ст. 9 Закону № 2011-ХІІ,  до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ).
Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ     передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За частинами першою, другою та четвертою статті 63  Закону№  2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом  та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього  Закону  провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього  Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього  Закону.
Усі призначені за цим  Законом  пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 (далі - 3668-VI), максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб,  які мають особливі заслуги перед  Батьківщиною), призначених (перерахованих)  відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет  Міністрів  України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Законом № 3668-VI внесено зміни у ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 (далі - № 2262-XII), яку викладено в такій редакції, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини цього Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.
Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.
Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.
Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
З огляду на вищенаведене, до спірних правовідносин, застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016, № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.
Аналогічні правові висновки щодо застосування вищенаведених правових норм викладено у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що доводи позивача про протиправність дій відповідача щодо виплати йому щомісячного розміру пенсії із застосуванням обмеження максимальним розміром є безпідставними, оскільки до позивача не може застосовуватися обмеження максимального розміру пенсії, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 № 0901000213 (а. с. 25-27, 47-49), відповідач здійснював обчислення основного розміру пенсії позивача виходячи із 77% грошового забезпечення.
Також, встановлено, відповідач з 01.04.2021 здійснив перерахунок пенсії позивача згідно довідки Управління державної служби з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області від 21.09.2020 за № 5401-7095/5416, при цьому, обмежив її розмір десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, (загальний розмір пенсії за справою № 0901000213 щомісячно становить 17690 грн (а. с. 48 зворот)).
Враховуючи вищенаведене, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до ОСОБА_1 не може застосовуватися обмеження максимального розміру пенсії, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, а  тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні перерахунку основного розміру пенсії позивача, відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з грошового забезпечення, визначеного у довідці Управління державної служби з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області від 21.09.2020 за № 5401-7095/5416 з урахуванням виплачених сум, без обмеження максимального розміру пенсії та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2021, у відповідності до вимог Закону України від 09.04.1992 № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням грошового забезпечення, визначеного у довідці Управління державної служби з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області від 21.09.2020 за № 5401-7095/5416, з урахуванням виплачених сум, без обмеження максимального розміру пенсії.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при відмові у задоволенні позову у повному обсязі допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення в частині та прийняття у цій частині нової постанови про задоволення позову частково.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року у справі № 300/1074/22 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дії та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії без її обмеження максимальним розміром згідно оновленої довідки № 5401-7095/5416 виданої Головним Управлінням ДСНС в Івано-Франківській області та прийняти у цій частині нову постанову, якою позов задовольнити частково:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку основного розміру пенсії позивача, відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з грошового забезпечення, визначеного у довідці Управління державної служби з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області від 21.09.2020 за № 5401-7095/5416 з урахуванням виплачених сум, без обмеження максимального розміру пенсії
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2021, у відповідності до вимог Закону України від 09.04.1992 № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням грошового забезпечення, визначеного у довідці Управління державної служби з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області від 21.09.2020 за № 5401-7095/5416, з урахуванням виплачених сум, без обмеження максимального розміру пенсії.
У решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року у справі № 300/1074/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш