Ухвала
 
18 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 201/8181/17
 
провадження № 61-4513св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вдовіна Ліана Леонідівна, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву Державної судової адміністрації України про роз?яснення постанови Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вдовіної Ліани Леонідівни, публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2017 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вдовіної Л. Л., акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ ПриватБанк») про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.
 
Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду від 10 березня 2021 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13 березня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 
2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вдовіної Л. Л., АТ КБ «ПриватБанк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно задоволено частково.
 
Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис 
№ 17728870 про державну реєстрацію права власності АТ КБ «ПриватБанк», код ЄДРПОУ 14360570, на нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_1 .
 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вдовіної Л. Л. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відмовлено.
 
Стягнуто з АТ КБ «Приват Банк» (код ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 
640,00 грн за подання позову.
 
Стягнуто з АТ КБ «Приват Банк» (код ЄДРПОУ 14360570) на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код ЄДРПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України) судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної та касаційної інстанцій в розмірі 2 240,00 грн.
 
Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код ЄДРПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України) судові витрати, які повинні були бути сплачені за подання апеляційної скарги в розмірі 960,00 грн та за подання касаційної скарги в розмірі 1 280,00 грн.
 
У грудні 2021 року Державна судова адміністрація подала до Верховного Суду заяву, у якій просить роз?яснити постанову Верховного Суду від 10 березня 
2021 року в частині компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України, на користь Державної судової адміністрації України судових витрат, які повинні були бути сплачені за подання апеляційної скарги в розмірі 960,00 грн та за подання касаційної скарги в розмірі 1 280,00 грн.
 
Заява мотивована тим, що суд в мотивувальній та резолютивній частинах постанови відтворив формулювання використане законодавцем в диспозиції часини шостої статті 141 ЦПК України. Однак, Кабінетом Міністрів України не врегульовано питання щодо того, які з законодавчо встановлених заходів примусового виконання рішень застосовуються задля здійснення компенсації коштів судового збору за рахунок держави, адже «компенсація за рахунок держави» не є заходом примусового виконання рішень відповідно до норм, встановлених Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.
 
Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу.
 
Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
 
Виходячи з приписів вказаної норми, підстави для роз`яснення судового рішення існують тоді, коли постанова чи ухвала суду є незрозумілою, та без такого роз`яснення її тяжко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
 
Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
 
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
 
Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнюючи чи унеможливлюючи його виконання.
 
Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 
14 червня 2018 року у справі № 800/507/17 (провадження № 11-263сап18).
 
Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
 
Аналіз заяви про роз`ясненняпостанови Верховного Суду від 10 березня 
2021 року свідчить про те, що вона стосується роз`яснення мотивів ухваленої постанови Верховного Суду від 10 березня 2021 року та резолютивної частини цієї постанови щодо способу її виконання. 
 
Колегія суддів зауважує, що «компенсація» і є за своєю сутністю способом стягнення на користь Державної судової адміністрації України судового збору, прямо передбачена частиною шостою статті 141 ЦПК України, яка є чинною, тобто, відповідає закону, як на час ухвалення постанови, так і на час розгляду цієї заяви.
 
Суд наголошує, що не було встановлено обставин, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення в частині компенсації судового збору. Альтернативного способу стягнення судового збору статтею 141 ЦПК України не передбачено.
 
Тому колегія суддів вважає, що в задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про роз`яснення постанови Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 201/8181/17 слід відмовити.
 
Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про роз?яснення постанови Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вдовіної Ліани Леонідівни, публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майновідмовити.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська      	
Судді: 	С. Ю. Бурлаков      	
 	А. Ю. Зайцев      	
 	Є. В. Коротенко      	
 	В. М. Коротун