ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 березня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/9720/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2021(суддя Букіна Л.Є.) за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
в с т а н о в и В:
У червні 2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила  визнати протиправним дії відповідача, які виразилися у перерахунку пенсії позивача на 60 % від загальної суми складових місячного заробітку та обмеження пенсії граничним розміром 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність;  зобов`язати відповідача здійснити з 01.04.2021 р. перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження її граничного (максимального) розміру з розрахунку 80 % від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Дніпропетровської обласної прокуратури від 01.04.2021 р. № 21-88вих-21.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Рішення обґрунтовано тим, що для осіб, яким призначено пенсію за законодавством, що не передбачало обмеження максимального розміру, законодавець передбачив лише збереження раніше призначеного розміру пенсії. Водночас, право на здійснення перерахунку пенсії у розмірі, що перевищує максимально встановлений законом, законодавцем не передбачено.
Не погодившись з рішенням суду , позивач   подала  апеляційну скаргу, де просила скасувати рішення  суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що  норми Закону України «Про прокуратуру», які регламентиють порядок перерахунку пенсій, не містять вказівки про можливість/необхідність зміни відсотку призначеної пенсії при її перерахунку, відповідно, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.  
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини по справі, колегія суддів, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції  та матеріалами справи підтверджено, розмір пенсії позивачки складав 80% суми заробітної плати.
У квітні 2021 позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок призначеної пенсії, до якої долучив довідку Дніпропетровської обласної прокуратури від 01.04.2021 р. № 21-88вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Листом відповідача від 17.05.2021 позивача повідомлено про те, що за результатами розгляду вищевказаної заяви здійснено перерахунок пенсії, виходячи із розміру 60% від суми заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії.
Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, обставинам справи та доводам скаржника, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої     статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені     Конституцією     та законами України.
Частиною першою     статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
На дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями     статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ     (далі - Закон №1789-ХІІ), частина перша якої (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам визначались частиною сімнадцятою цієї статті, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Статтею 2 Закону України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 08.07.2011 р. №3668-VІ     (далі -     Закон №3668-VI) визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України “Про прокуратуру”,  не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до пункту 2     розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №3668-VI     обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим     Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим     Законом     і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим     Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої     статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"     та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).
Якщо внаслідок прийняття цього     Закону     розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
15.07.2015 р. набрав чинності     Закон України “Про прокуратуру” від 14.10.2014 р. №1697-VII     (далі - Закон №1697-VII).
За змістом частин першої - третьої     статті 81 Закону №1697-VII     заробітна плата прокурора регулюється цим     Законом     та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.
Преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.
Розмір щорічної премії прокурора не може становити більше 30 відсотків розміру суми його посадового окладу, отриманої ним за відповідний календарний рік.
Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
За змістом пункту 1 частини четвертої статті 81 Закону №1697-VII посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора обласної прокуратури - 1,2.
Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 р. у справі за конституційним (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України від 26.03.2020 р. № 6-р/2020 (справа 1-223/2018(2840/18))      визнано таким, що не відповідає     Конституції України     (є неконституційним), окреме положення пункту 26     розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України     у частині, яка передбачає, що норми і положення     статті 81 Закону №1697-VІІ     зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 2 резолютивної частини цього     Рішення     передбачено, що положення пункту 26     розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України     у частині, яка передбачає, що норми і положення     статті 81 Закону №1697-VІІ     зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня     ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІ “Прикінцеві і перехідні положення” Закону України від 19.09.2019 р. №113-ІХ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури”     день початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур. Вказані рішення публікуються у газеті "Голос України".
Наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 р. № 414 11 вересня 2020 року визначено днем початку роботи обласних прокуратур, у тому числі Запорізької обласної прокуратури.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155 “Про умови оплати праці прокурорів”     затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур.
Порядок пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури урегульовано     статтею 86 Закону №1697-VII, відповідно до частини другої якої пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Як визначено у абзаці шостому частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Відповідачем на підставі рішення № 923030181487 від 28.10.2020 р. здійснено перерахунок пенсії позивача  із розрахунку 60% від заробітку. 
Таким чином, спірним в цій справі є питання відсоткового розміру пенсії за вислугу років, призначеної позивачу на підставі статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, при перерахунку на підставі частини двадцятої статті 86 Закону  № 1697-VII, а також обмеження пенсії максимальним розміром, що становить десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.
Частиною другою статті 86 чинного Закону № 1697-VII встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої (прокурора) місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. 
Вище зазначалось, що Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України від 26.03.2020 р. № 6-р/2020 (справа 1-223/2018(2840/18)) визнано таким, що не відповідає     Конституції України     (є неконституційним), окреме положення     пункту 26     розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення     статті 81     Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, положення     пункту 26     розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення     статті 81     Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Як зазначено вище, чинними на час проведення позивачу перерахунку пенсії,  приписами     частин першої – третьої статті 81 Закону № 1697-VII в редакції Закону  України від 19 вересня 2019 року № 113-IX “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури”          (далі - Закон № 113-IX), який набрав чинності 25.09.2019 р.,      визначено складові заробітної плати прокурорів, якими є посадовий оклад, премії та надбавки за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством, а також базовий розмір посадового окладу прокурора окружної прокуратури - 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а частиною четвертою цієї правової норми передбачено застосування коефіцієнту 1,2 при визначенні посадових окладів прокурора обласної прокуратури відносно  посадового окладу прокурора окружної прокуратури. 
Тоді як частиною першою статті 49 Закону  №1789-ХІІ, яка регулювала питання матеріального забезпечення прокурорів до 15.12.2015 р., передбачалось, що заробітна  плата прокурорів і слідчих прокуратури складається із посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років і має забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових   обов`язків,  а  так  само  закріплення  кваліфікованих 
кадрів.  Надбавки  за  вислугу  років  встановлюються  також іншим працівникам  прокуратури  (спеціалістам,  службовцям, робітникам). Розміри  посадових  окладів,  надбавок  за  класні чини та вислугу років затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, Законом №1789-ХІІ      розмір пенсії за вислугу років визначався у відсотках (80 відсотків і більше), виходячи із суми  місячної (чинної) заробітної плати, розмір складових якої (посадового окладу, надбавок за класні чини та вислугу років) затверджувались Кабінетом Міністрів України, а за кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, (частина перша статті 50-1),  на відміну від положень     Закону № 1697-VІІ, який передбачає  інші базові показники заробітної плати прокурора (посадовий оклад, премії, надбавки за  вислугу років,  виконання обов`язків на адміністративній посаді та інші виплати, передбачені законодавством), розмір якої  визначається  з посадового окладу прокурора обласної  прокуратури (як в цьому випадку) - 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, збільшених на коефіцієнт 1,2, а також інший розмір пенсії за вислугу років - 60% від заробітної плати прокурора.
За встановленими судом обставинами справи позивачу проведено перерахунок пенсії за вислугу років на підставі частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ.
Враховуючи, що позивачу перерахунок пенсії проведено на підставі частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ, виходячи із розміру та складових  заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, визначених на підставі статті 81 цього Закону, то й розмір пенсії має визначатися на підставі приписів  статті 86 Закону № 1697-VІІ, а саме частини другої, за якою розмір пенсії цієї категорії осіб має складати 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Суд звертає увагу, що позивачка при зверненні до органу Пенсійного фонду з питання перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії працівників вказував, що має право на перерахунок пенсії через встановлення саме Законом № 1697-VІІ нових розмірів заробітної плати прокурорів, тобто вважає, що до правовідносин  щодо перерахунку пенсії мають застосовувати приписи Закону № 1697-VІІ, а отже погодився із необхідністю перерахунку пенсії саме за нормами Закону № 1697-VІІ.
Разом з тим, заперечуючи застосування при перерахунку пенсії частини другої статті 86 цього Закону № 1697-VІІ, позивачка діє непослідовно, адже не враховує, що у питанні перерахунку раніше призначеної пенсії мають застосовуватися норми чинного     закону, а не  вибірково норми  різних законів за його бажанням.
Окрім того, у     Рішенні від 09.02.1999 р. №1-рп/99 Конституційний Суд України     зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій     статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той     закон     або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Тобто, в ситуації з перерахунком призначеної пенсії працівникам органів прокуратури таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на     законі, який втратив чинність.
Проаналізувавши наведені норми законодавства в сукупності з обставинами цієї справи і наявними у ній доказами, суд дійшов висновку про те, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).
Відповідно, рішення відповідача стосовно перерахунку пенсії позивача у цій справі ґрунтуються на положеннях чинного на момент виникнення та реалізації права на такий перерахунок     закону, відступ від якого напряму б суперечив частині другій     статті 19 Конституції України.
Щодо обмеження  пенсії максимальним розміром суд зазначає наступне.
На момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії та на час здійснення такого перерахунку чинна редакція частини п`ятнадцятої     статті 86 Закону №1697-VII     передбачала, що максимальний розмір пенсії прокурорських працівників не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Ці положення закону не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають     Конституції України,     (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.
Із врахуванням вищенаведеного суд доходить до висновку, що при перерахунку пенсії позивача органом Пенсійного фонду обґрунтовано застосовано обмеження максимального розміру пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 02.05.2018 р. в справі №704/87/17, від 03.04.2018 р. в справі №361/4922/17, від 15.05.2019 р. в справі №554/4191/17,  від 21.05.2020 р. в справі №554/10510/16-а.
Пункт 2     розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №3668-VI     не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011 р. пенсія не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).
Тобто, для осіб, яким призначено пенсію за законодавством, що не передбачало обмеження максимального розміру, законодавець передбачив лише збереження раніше призначеного розміру пенсії. Водночас, право на здійснення перерахунку пенсії у розмірі, що перевищує максимально встановлений     законом, законодавцем не передбачено.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 р. у справі №580/234/19, від 17.09.2020 р. у справі №826/11471/18, від 24.09.2020 р. у справі №640/5854/19.
Згідно зі ст. 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального   .
На підставі викладеного, керуючись статтями 286, 242, 243, 311, 315,  316, 321, 322, 325,  328 КАС України
П О С Т А Н О В И В:
           Апеляційну скаргу ОСОБА_1   -залишити без задоволення. 
           Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 - залишити без змін. 
                     Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова