Ухвала
16 серпня 2022 року 
 
м. Київ
 
справа № 756/7895/21
провадження № 61-5419ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,
 
розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення боргу за договором позики,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2021 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього на свою користь грошові кошти у розмірі 15 000,00 Євро, отримані відповідачем у борг, пеню за несвоєчасне повернення запозичених грошових коштів у розмірі 161 000,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 93 261,50 грн, а також понесені судові витрати по справі.
 
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики - 15 000,00 Євро, а також пеню за прострочення виконання зобов`язань за договором позики в розмірі 1 618,00 Євро. В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 2 667,25 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 653,00 грн.
 
18 червня 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2022 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
 
У серпні 2022 року до Верховного Суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року у справі, в якому посилається на положення статті 436 ЦПК України. 
Клопотання обґрунтовано тим, що постановою приватного виконавця від 22 липня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69482924, постановою приватного виконавця від 22 липня 2022 року накладено арешт на кошти ОСОБА_1 .
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
 
Згідно зі статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.
 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
 
Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.
 
Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.
 
Доводи клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не свідчать про необхідність зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року, тому, на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України, клопотання слід залишити без задоволення.
 
Керуючись статтею 436 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року залишити без задоволення.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:          	І. Ю. Гулейков       С. О. Погрібний  	

                                                                               О. В. Ступак