Постанова
Іменем України                            
                                                                                                
12 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 2-6257/11
провадження № 61-18753св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року 
у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Макарова М. О.,
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2011 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), після перейменування - Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк»), звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені. 
Позовну заяву мотивовано тим, що 30 травня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 11161148000, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 300 000,00 дол. США, що 
є еквівалентом 1 515 000,00 грн за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на день укладання договору, зі сплатою 13 % за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредитних коштів - 
29 травня 2018 року.
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, видавши кошти відповідачу в розмірі 300 000,00 дол. США.
30 травня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань 
ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором між банком та 
ОСОБА_2 укладений договір поруки № 11161148000/П, згідно з яким останній поручився перед банком за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором. У разі порушення ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що випливають з кредитного договору, поручитель разом з боржником відповідають перед банком як солідарні боржники.
Зазначало, що ОСОБА_1 належним чином зобов`язань за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 06 червня 2011 року 
у неї виникла загальна заборгованість у розмірі 285 974,03 дол. США, що 
в еквіваленті становить 2 280 213,91 грн, у тому числі: заборгованість 
за кредитом - 270 355,37 дол. США, що за курсом НБУ складає 
2 155 678,54 грн, заборгованість за процентам за користування кредитом - 14 199,55 дол. США, що за курсом НБУ складає 113 220,11 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 
1 021,37 дол. США, що за курсом НБУ складає 8 143,90 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 
397,74 дол. США, що за курсом НБУ складає 3 171,36 грн.
Ураховуючи зазначене, ПАТ «УкрСиббанк» просило суд стягнути солідарно 
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором 
в розмірі 2 280 213,91 грн.
У лютому 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» подало до суду клопотання 
про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво), просило суд замінити ПАТ «УкрСиббанк» на нового кредитора у зобов`язанні 
ПАТ «Дельта Банк».
Відповідно до частини першої статті 37 ЦПК України судом залучено 
ПАТ «Дельта Банк» до участі у справі позивачем - правонаступником всіх прав ПАТ «УкрСиббанк» ПАТ «Дельта Банк».
ПАТ «Дельта Банк» позов підтримав.
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 
від 19 грудня 2012 року у складі судді Єлісєєвої Т. Ю. позовні вимоги 
ПАТ «Дельта Банк» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором від 30 травня 2007 року № 11161148000 в розмірі 285 974,03 дол. США, що в еквіваленті становить 
2 280 213,91 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом -                                        270 355,37 дол. США, що за курсом НБУ складає 2 155 678,54 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 
14 199,55 дол. США, що за курсом НБУ складає 113 220,11 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1 021,37 дол. США, що за курсом НБУ складає 8 143,90 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 397,74 дол. США, що за курсом НБУ складає 3 171, 36 грн.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином умови кредитного договору не виконує, станом на 06 червня 2011 року у неї утворилась заборгованість, яка підлягає солідарному стягненню із ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 на користь банку.
У липні 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 
2012 року
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі 
за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором залишено без задоволення.
 
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 квітня 2021 року залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» (далі - ТОВ «ФК «Інвент») як правонаступника 
ПАТ «Дельта Банк».
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року  апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 
від 19 грудня 2012 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Інвент» відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що банк проситв стягнути 
з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 30 травня 
2007 року № 11161148000 у розмірі 285 974,03 дол. США. Відповідно до наданих позивачем довідок-розрахунків заборгованості за кредитним договором від 30 травня 2007 року № 11161148000 заборгованість 
ОСОБА_1 складає 0,00 дол. США, тоді як заборгованість у розмірі 
285 974,03 дол. США виникла за кредитним договором від 26 листопада 2009 року № 11161148002. Однак матеріали справи не містять кредитного договору від 26 листопада 2009 року № 11161148002, укладеного між 
АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , та договору поруки, укладеного із 
ОСОБА_2 для забезпечення виконання кредитних зобов`язань 
ОСОБА_1 за кредитним договором від 26 листопада 2009 року 
№ 11161148002. За таких обставин, суд позбавлений можливості встановити дійсність обставин щодо нарахування заборгованості, 
що виникла, без дослідження умов кредитного договору від 26 листопада 2009 року № 11161148002.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2021 року до Верховного Суду, 
ТОВ «ФК «Інвент»,посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.
У січні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2022 року справу призначено 
до розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд безпідставно здійснив перегляд заочного рішення суду, яке набрало законної сили 
30 грудня 2012 року й зберігало свою чинність до моменту його скасування апеляційним судом 21 вересня 2021 року, пославшись при цьому на 
статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскаржуваною постановою апеляційний суд порушив принцип правової певності. Рішення, яке набрало законної сили не може бути поставлено під сумнів, а здійснення його перегляду не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов'язки протягом усього часу законної сили рішення суду.
Зазначає, що ухвала апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі, постановлена неповноважним складом суду, а саме суддею-доповідачем одноособово, без врахування правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 лютого 2021 року у справі № 263/4637/18 (№ 14-126цс20), відповідно до якого це питання вирішує суд апеляційної інстанції, тобто колегія з трьох суддів.
Вказує, що у матеріалах справи наявні докази на підтвердження позовних вимог.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У грудні 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду - без змін.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
30 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКБ «УкрСиббанк»), після перейменування - 
АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір 
№ 11161148000, за умовами якого позичальнику надано кредит у вигляді кредитної лінії в іноземній валюті у розмірі ліміту 300 000,00 дол. США 
зі сплатою 13 % річних за користування кредитом, на строк до 29 травня 2018 року.
Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.
Погашення нарахованих процентів за користування кредитними коштами, згідно з пунктом 1.3.5 кредитного договору, відбувається з 01 до 10 (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти.
На забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором 30 травня 2007 року між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 11161148000/п, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору.
Пунктом 2.1 договору поруки визначено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.
Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.
11 липня 2007 року між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 11161148000, відповідно до якої сторони погодили зазначений договір у новій редакції, а саме договір про надання споживчого кредиту № 11161148001 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення). За умовами договору сторони погодили: що погашення суми кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 4 265,00 дол. США в день сплати ануїтетних платежів.
08 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббан» та ПАТ «Дельтабанк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за зобов`язанням, яке виникло на підставі кредитного договору від 30 травня 2007 року № 11161148000 року 
Відповідно до довідок-розрахунків заборгованості за кредитом, 
за процентами за користування кредитом та з комісії ОСОБА_1 станом на 06 червня 2011 року за кредитним договором від 30 травня 2007 року 
№ 11161148000 має заборгованість у розмірі 0,00 дол. США.
Згідно з довідками-розрахунками заборгованості за кредитом, 
за процентами за користування кредитом та з комісії ОСОБА_1 станом 
на 06 червня 2011 року за кредитним договором від 11 липня 2007 року 
№ 11161148001 має заборгованість у розмірі 0,00 дол. США.
Відповідно до довідок-розрахунків заборгованості за кредитом, за процентами за користування кредитом та з комісії ОСОБА_1 станом на 
06 червня 2011 року за кредитним договором від 26 листопада 2009 року 
№ 11161148002 має заборгованість у розмірі 285 974,03 дол. США, в тому числі: заборгованість за кредитом - 270 355,37 дол. США, заборгованість за процентами за користування кредитом - 14 199,55 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1 021,37 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 397,74 дол. США.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 квітня 2021 року залучено до участі у ТОВ «ФК «Інвент» як правонаступника ПАТ «Дельта Банк».
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно 
у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою 
статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга ТОВ «ФК «Інвент» підлягає частковому задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частинами першою та другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення апеляційного суду не відповідає.
Глава 11«Заочний розгляд справи» розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК Українивстановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення.
Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).
Прийнявши належним чином оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження (стаття 286 ЦПК України).
За змістом речення першого частини першої вказаної статті суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає вимогам частин першої-сьомої статті 285 ЦПК України, тобто є належно оформленою.
У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення 
і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).
Перегляд заочного рішення - це персоніфіковане право кожного відповідача і кожен відповідач, якщо мав намір оскаржити рішення суду, зобов`язаний здійснити цю процедуру.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 заяву про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 
2012 року до суду першої інстанції не подавав, також не подавав до апеляційного суду апеляційної скарги на вказане заочне рішення, а тому апеляційний суд, скасовуючи заочне рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , вийшов за межі своїх повноважень та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову.
Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційний суд також скасував рішення суду і в частині ОСОБА_2 , що є порушенням статей 12, 13, 367 ЦПК України, так як апеляційний суд вийшов за межі своїх повноважень.  При цьому, положення статті 367 ЦПК України про вихід 
за межі доводів апеляційної скарги тлумачиться так, що суд може вийти 
за межі доводів саме поданої апеляційної скарги.
При новому розгляді апеляційному суду також необхідно перевірити дотримання відповідачем строку подання заяви про перегляд заочного рішення й врахувати висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) щодо обчислення строку на апеляційне оскарження заочного рішення, ухваленого до 15 грудня 2017 року.
Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду (пункт 2 частини першої статті 409 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 400, 402, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» задовольнити частково.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                               І. А. Воробйова

                                                                                                            Б. І. Гулько

                                                                                                            Г. В. Коломієць

                                                                                                            Р. А. Лідовець