ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 квітня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/12749/21	

головуючий суддя І інстанції – Садовий І.В.
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу     ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2022 року в адміністративній справі №280/12749/21 за позовом   ОСОБА_1   до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-  
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком з 26.10.2021, відповідно до ст.ст. 26, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки та виплаті відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2018-2020 роки, та виплатити недоплачений її розмір з урахуванням різниці, що була виплачена раніше, починаючи з 26.10.2021;
- зобов`язати відповідача виплатити позивачу відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення – 26.10.2021, з урахуванням призначеної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 26, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки;
- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1  пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки з 26.10.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення в частині позовних вимог, в задоволенні яих було відмовлено та в цій частині прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки до цього пенсійні виплати вона не отримувала.
Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12).
З 26.08.2010 позивачу призначено пенсію за вислугу років, згідно із статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).
26.10.2021 набувши пенсійного віку та маючи необхідний загальний стаж, позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі – Закон №1058-ІV).
29.10.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою в якій просила відповідача провести обрахунок пенсії за віком, з урахуванням положень частини 2 статті 40 Закону №1058-ІV, використовуючи в розрахунку пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018-2020 роки (а.с.7). 
Також 29.10.2021 позивачем подано заяву до відповідача про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV (а.с.8).
Згідно поданих документів та особистої заяви, відповідачем переведено позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, відповідно до рішення №923030181586 від 26.10.2021, загальний страховий стаж роботи 42 роки 8 місяців 8 днів. Перерахунок здійснено з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки (а.с.37-40).
На звернення позивача щодо застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні при призначенні пенсії, відповідач листом від 10.11.2021 №16007-15342/М-02/8-0800/21 повідомив, що звертаючись за призначенням пенсії за вислугу років заявник скористався правом первинного призначення пенсії. Оскільки у даному випадку проводиться перерахунок на інший вид пенсії, а не первинне призначення пенсії, тому при перерахунку пенсії застосовується показник середньої заробітної плати, який враховувався під час перерахунку попереднього виду пенсії. У зв`язку із викладеним підстави для обчислення позивачу пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати за 2018-2020 роки відсутні (а.с.9).
На звернення позивача щодо виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, відповідач листом від 10.11.2021 №16010-15345/М-02/8-0800/21 повідомив, що оскільки з 26.08.2010 позивачу призначалася пенсія за вислугу років відповідно до статті 55 Закону №1788-ХІІ, позивач не має права на виплату грошової допомоги передбаченої пунктом  7-1 розділу ХУ «Прикінцевих положень» Закону №1058-ІV (а.с.10). 
Не погодившись з вказаними доводами відповідача, позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до призначення позивачу пенсії за віком їй призначалася пенсія за вислугу років, що позбавляє її права на отримання грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-ІV. В іншій частині позовні вимоги вважав обгрунтованими.
Суд апеляційної інстанції  погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-»ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі - Порядок).
Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-ІV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
За приписами пункту 6 Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону №1058-ІV, станом на день її призначення.
Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
З аналізу наведених норм права можливо зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV будь-якого іншого виду пенсії.
Не заперечуючи досягнення позивачем на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV, не заперечуючи того, що позивач на день досягнення пенсійного віку працював на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1058-ІV, відповідач вказує на те, що оскільки позивачу раніше призначалася та виплачувалась пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», то під час призначення пенсії за віком у нього відсутнє право на отримання грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 розділу XV Закону №1058-ІV.
Відповідно до листа відповідача від 10.11.2021 року, позивачу було виплачено пенсію за період з 26.08.2010 року по 31.08.2010 року у розмірі 186.89 грн.
Натомість позивач зазначає, що наведену суму виплат вона не отримувала.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 78 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до довідки відповідача від 11.01.2022 року № 10, позивачу було виплачено пенсію за період з 26.08.2010 року по 31.08.2010 року у розмірі 186.89 грн. через поштове відділення № 69041, число виплати 16.
Натомість, позивачем, всупереч приписам ч. 1 ст. 78 КАС України, не було надано доказів неотримання пенсіїної вилпати у розмірі 186.89 грн. через поштове відділення № 69041, число виплати 16.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції відносно відсутності правових підстав, в межах даної справи, для  зобов`язання відповідача виплатити позивачу, відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення – 26.10.2021, з урахуванням призначеної пенсії за віком, відповідно до                  ст.ст. 26, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2022 року в адміністративній справі №280/12749/21 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених       п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.          
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко