ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 липня 2022 року
м. Київ
справа № 466/6983/21
провадження № 51-5826км21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                           ОСОБА_1 , 
суддів                                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                 ОСОБА_5 ,
представника ТОВ «Цукрові розсипи»               ОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу представника ТОВ «Цукрові розсипи» – адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 
2 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 4 серпня 2021 року про накладання арешту на майно. 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини 
За ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 4 серпня 
2021 року задоволено клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури 
м. Львова ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42021142040000027 від 8 червня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 
ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, та накладено арешт на нежитлові приміщення, які на праві приватної власності належать ТОВ «Цукрові розсипи».
Львівський апеляційний суд ухвалою від 2 листопада 2021 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Цукрові розсипи» – адвоката ОСОБА_6 на вищезазначену ухвалу слідчого судді повернув апелянту на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК), оскільки її подано після закінчення строку апеляційного оскарження та не порушено питання про поновлення цього строку.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник ТОВ «Цукрові розсипи» — адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що скористалась правом на апеляційне оскарження в межах установленого ст. 395 КПК строку, а рішення суду про повернення скарги є незаконним. Стверджує, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яку було постановлено без виклику особи, має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення.
Позиції інших учасників судового провадження
Представник ТОВ «Цукрові розсипи» ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала касаційну скаргу та просила її задовольнити. 
Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення касаційної скарги представника ТОВ «Цукрові розсипи» — адвоката ОСОБА_6 та просила залишити ухвалу апеляційного суду без змін. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та викладені в касаційній скарзі доводи, Суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК).
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України). 
Згідно з пунктами 1, 2, 17 ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, забезпеченню права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
За правилами п. 4 ч. 3 ст.399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. 
Відповідно до п. 3 ч. 2 та ч. 3 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Тобто під час вирішення питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст. 395 КПК строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу вказаного строку та його закінчення.
Зазначене узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 4 листопада 2019 року (провадження № 51-9550кмо18, справа № 760/12179/16-к), відповідно до якого, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.
Проте рішення судді апеляційного суду про повернення апеляційної скарги представника ТОВ «Цукрові розсипи» — адвоката ОСОБА_6 не ґрунтується на наведених вимогах закону.
Так, постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 3
ст. 399 КПК, суд апеляційної інстанції виходив із того, що вказану скаргу подано з пропуском установленого законом строку та без порушення питання про поновлення цього строку.
Однак поза увагою апеляційного суду залишилось те, що слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова постановив ухвалу без виклику особи, яка її оскаржує. 
У такому разі початок строку на апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання особою копії судового рішення, яке вона оскаржує (абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК).
Як убачається з матеріалів провадження, копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 4 серпня 2021 року ТОВ «Цукрові розсипи», усупереч ч. 7 ст. 376 КПК, не було направлено. Адвокат ОСОБА_6 зазначену ухвалу отримала в місцевому суді 22 жовтня 2021 року (це підтверджено розпискою, наявною в матеріалах провадження; а.с. 92). Апеляційну скаргу представника, датовану 26 жовтня 2021 року, суд отримав 1 листопада 2021 року. 
Апеляційний суд, установивши, що представник ТОВ «Цукрові розсипи» не викликалась в судове засідання під час постановлення ухвали слідчого судді та копію судового рішення отримала лише 22 жовтня 2021 року, дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги поданої після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. 
Представник ТОВ «Цукрові розсипи» — адвокат ОСОБА_6 наполягає на тому, що апеляційну скаргу, датовану 26 жовтня 2021 року направлено на адресу Львівського апеляційного суду цього ж дня, і на підтвердження своїх доводів в судовому засідання надала оригінал квитанції про відправлення апеляційної скарги від 
26 жовтня 2021 року. Зазначені доводи касаційної скарги матеріалами кримінального провадження та рішенням апеляційного суду не спростовуються.
Таким чином, ухвалюючи рішення про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд належним чином не з`ясував та не перевірив вимог кримінального процесуального законодавства щодо дотримання представником строків оскарження ухвали суду, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про подання апеляційної скарги з пропуском строку апеляційного оскарження.
Суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, і відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування цього рішення.
У зв`язку з цим колегія суддів уважає, що ухвала судді апеляційного суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження – призначенню на новий розгляд у цьому суді, під час якого необхідно врахувати наведене та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення. 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу представника ТОВ «Цукрові розсипи» — адвоката ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 2 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду
м. Львова від 4 серпня 2021 року про накладання арешту на майно скасувати 
і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною 
та оскарженню не підлягає.       
Судді:

ОСОБА_1                               ОСОБА_2                             ОСОБА_3