П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/9798/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Божук Д.А. 
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
29 серпня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 28.05.2021 №4, в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.01.1992 по 31.12.1999;
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 30.06.2021 №220250001483 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 21.06.1988 по 31.12.1988 та з 01.01.1990 по 31.12.1990 в повному обсязі, з 01.01.1992 по 31.12.1993 - з урахуванням вимог ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 01.01.1994 по 31.12.1999, а також з 03.09.2007 по 26.03.2010, з 12.08.2010 по 29.05.2012, з 02.07.2012 по 17.02.2014, з 25.02.2014 по 31.01.2015, з 01.02.2015 по 10.12.2015, з 17.03.2016 по 17.05.2018, з 25.07.2018 по 30.11.2018 на посаді тракториста-машиніста   та призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 24.06.2021;
- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено;
- стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.   
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Відповідач зазначив, що Комісією при головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення від 28.05.2021 № 4   про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи, яким відповідно до записів трудової книжки, архівної довідки про стаж, копії стажової книги та згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зараховано до пільгового стажу період роботи трактористом з 01.06.1988 по 31.12.1991 в колгоспі «Новий шлях», згодом КСІІ «Новий шлях», ССВ «Новий шлях», СГК «Вікторія».
Відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.01.1992 по 21.12.1999, оскільки відсутні первинні документи, які б підтверджували роботу на посаді тракториста.
Крім того, Головним управлінням Пенсійного фонду в Хмельницькій області не враховано період роботи позивача в КСП «Новий шлях» (СК «Новий шлях») з 01.10.1992 по 15.12.1999, оскільки після запису про звільнення відсутній підпис відповідальної особи.
Також до пільгового стажу на посаді тракториста-машиніста не зараховано період роботи з 03.09.2007 по 26.03.2010, з 12.08.2010 по 29.05.2012, 25.02.2014 по 31.01.2015, з 01.02.2015 по 10.12.2015, з 17.03.2016 по 17.05.2018, з 25.07.2018 по 30.11.2018 відповідно до довідки ЗАТ ПЗ «Агро-Регіон №20/04 від 20.04.2021, та з 12.07.2012 по 17.02.2014 згідно довідки ТОВ «Агро-Холдинг МС» №16 від 25.03.2021, оскільки посилання в довідках на пункт «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпідставним.
Крім того, довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах № 20/04 від 20.04.2021, яка видана ЗАТ ПЗ “Агро-Регіон” не відповідає нормам чинного законодавства, а саме: завірена одним підписом керівника підприємства.
Вказує, що 24.06.2021 позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 30.06.2021 №220250001483 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 20 років. Згідно наявних документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, страховий стаж позивача становить 31 рік 8 місяців 7 днів, в тому числі робота трактористом-машиністом 3 роки 16 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст. 304 КАС України   не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.  
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.         
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 28.02.1989 вказані, зокрема, наступні відомості щодо трудової діяльності позивача:
- 21.06.1988 прийнятий на роботу трактористом у колгосп «Новий шлях»;
- 03.09.2007 прийнятий трактористом відділку «Рогозів» у ЗАТ «Племзавод «Агро-Регіон»;
- 26.03.2010 звільнений за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України;
- 12.08.2010 прийнятий на роботу трактористом у ЗАТ ПЗ «Агро-Регіон»;
- 14.09.2010 ЗАТ ПЗ «Агро-Регіон» перейменовано в ПрАТ ПЗ «Агро-Регіон»;
- 29.05.2012 звільнений з займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України;
- 02.07.2012 прийнятий на роботу на посаду тракториста у ТОВ «Агро-Холдинг МС»;
- 17.02.2014 звільнений із займаної посади згідно ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням);
- 25.02.2014 прийнятий на роботу на посаду тракториста-машиніста у ПрАТ ПЗ «Агро-Регіон»;
- 28.08.2014 ПрАТ ПЗ «Агро-Регіон» реорганізовано шляхом перетворення в ТОВ ПЗ «Агро-Регіон»;
- 31.01.2015 звільнений з займаної посади за   власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України;
- 01.02.2015 прийнятий на роботу на посаду тракториста-машиніста у ТОВ «Агро-Регіон Бориспіль»;
- 10.12.2015 звільнений з займаної посади за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України;

- 17.03.2016 прийнятий на роботу на посаду тракториста-машиніста у ТОВ «Агро-Регіон Бориспіль»;
- 17.05.2018 звільнений з займаної посади за угодою сторін згідно ст. 36 КЗпП України.
Згідно записів у вкладиші до трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач:
- 25.07.2018 прийнятий на роботу на посаду тракториста машиніста у ТОВ «Агро-Регіон Бориспіль»;
- 30.11.2018 звільнений з займаної посади за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України.
Крім того, у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 28.02.1989 містяться відомості про трудову участь у громадському господарстві, зокрема:
- 1988 рік -   позивачем відпрацьовано 155 людиноднів на посаді тракториста (встановлений мінімум – 265), зазначено, що у 1988 встановлений мінімум людино-днів не відпрацьовано, у зв`язку з поважними причинами;
- 1989 рік – відпрацьовано 339 людино-днів (встановлений мінімум – 260);
- 1990 рік – відпрацьовано 297 людино-днів (встановлений мінімум – 260);
- 1991 рік – відпрацьовано 223 людино-днів (встановлений мінімум – 260);
- 1992 рік – відпрацьовано 224 людино-днів (встановлений мінімум – 260);
- 1993 рік – відпрацьовано 227 людино-днів (встановлений мінімум – 260);
- 1994 рік – відпрацьовано 291 людино-день (встановлений мінімум – 260);
- 1995 рік – відпрацьовано 288 людино-днів (встановлений мінімум – 260);
- 1996 рік – відпрацьовано 317 людино-днів (встановлений мінімум – 260);
- 1997 рік – відпрацьовано 250 людино-днів (встановлений мінімум – 240);
- 1998 рік – відпрацьовано 360 людино-днів (встановлений мінімум – 240);
- 1999 рік – відпрацьовано 287 людино-днів (встановлений мінімум – 240).
Відповідно до довідки ТОВ «Агро-Регіон Бориспіль» від 20.04.2021 №20/04 позивач працював в ЗАТ ПЗ «Агро-Регіон» з 03.09.2007 по 26.03.2010, з 12.08.2010 по 29.05.2012; в ТОВ ПЗ «Агро-Регіон» з 25.02.2014 по 31.01.2015; в ТОВ ПЗ «Агро-Регіон Бориспіль» з 01.02.2015 по 10.12.2015, з 17.03.2016 по 17.05.2018, з 25.07.2018 по 30.11.2018 трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду у рослинництві або протягом календарного року в тваринництві.
Згідно довідки ТОВ «Агро-Холдинг МС», уточнюючої характер роботи, від 25.03.2021 №16, позивач працював у ТОВ «Агро-Холдинг МС» з 02.07.2012 по 17.02.2014 трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві.
Позивач звернувся до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років із заявою від 06.05.2021 №2702, у якій просив підтвердити стаж роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у колгоспі «Новий шлях» (який ліквідований у зв`язку з банкрутством) з 1988 по 1999 роки.
Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.06.2021 №2200-0304-8/27711, Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішенням від 28.05.2021 №4 зарахувала до пільгового стажу позивача період роботи з 01.06.1988 по 31.12.1991 відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовила в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.01.1992 по 31.12.1999, оскільки відсутні первинні документи, які підтверджували роботу на посаді тракториста.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою від 24.06.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 30.06.2021 №220250001483 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в КСП «Новий шлях» (СК «Новий шлях») з 01.10.1992 по 15.12.1999, оскільки після запису про звільнення відсутній підпис відповідальної особи. До пільгового стажу   на посаді тракториста-машиніста не зараховано періоди роботи: згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах №20/04 від 20.04.2021, виданої ЗАТ ПЗ «Агро-Регіон», з 03.09.2007 по 26.03.2010, з 12.08.2010 по 29.05.2012, з 25.02.2014 по 31.01.2015, з 01.02.2015 по 10.12.2015, з 17.03.2016 по 17.05.2018, з 25.07.2018 по 30.11.2018, та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах №16 від 25.03.2021, виданої ТОВ «Агро-Холдинг МС», та період роботи з 12.07.2012 по 17.02.2014, оскільки в довідках посилання на пункт «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка не застосовується з 01.01.2018 для призначення даного виду пенсії. Довідка про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах №20/04 від 20.04.2021, видана ЗАТ ПЗ «Агро-Регіон», не відповідає нормам чинного законодавства, а саме завірена одним підписом керівника підприємства.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.07.2021 №2200-0304-8/35422 позивача повідомлено про прийняте рішення щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах. Також зазначено, що згідно наявних документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий   стаж позивача становить 31 рік 8 місяців 7 днів, в тому числі робота трактористом-машиністом – 3 роки 18 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Вважаючи, що прийняті рішення відповідачів є протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.           
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
За приписами  ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII  основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
При цьому, порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення № 7 від 20.01.1992 .
Так, відповідно до роз`яснення, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.
До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.
Відтак, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.
Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 683/977/17, від 08.05.2018 року у справі № 672/455/17.
Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі – Постанова №310), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.
Згідно пункту 5    Постанови №310 в трудову книжку колгоспника вносяться, в тому числі, відомості про трудову участь, а саме, прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві, та стан його виконання.
Таким чином, норми пенсійного законодавства передбачають необхідність врахування при обчисленні страхового стажу особи, що була членом колгоспу, виконання мінімуму трудової участі в громадському господарстві.
Як свідчать матеріали справи, трудова книжка позивача містить відомості про трудову участь позивача за період 1988-1999 роки, а саме встановлений мінімум людиноднів, кількість відпрацьованих людиноднів та заробітну плату.
Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.01.1992 по 31.12.1999, оскільки відсутні первинні документи, які б підтверджували роботу позивача на посаді тракториста.
Суд звертає увагу, що позивач позбавлений можливості надати уточнюючу довідку для підтвердження спеціального трудового стажу у зв`язку із ліквідацією колгоспу.
З огляду на це, суд першої інстанції правильно зазначив, що спірний період роботи, протягом якого позивач працював трактористом, має бути зараховано до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року по справі №182/6635/16-а.
Отже, твердження відповідача є безпідставними, оскільки у трудовій книжці позивача містяться записи про виконання ним встановленого мінімуму людино-днів за рік (зазначено, що у 1988 встановлений мінімум людино-днів не відпрацьовано, у зв`язку з поважними причинами), що свідчить про його безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом календарного року.
Крім того, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Суд зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
Відтак, наявні правові підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 01.01.1992 по 31.12.1999. Водночас, враховуючи, що позивачем не було виконано норму трудової участі за 1992 та 1993 роки, такий стаж слід обчислити з урахуванням вимог ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до відомостей трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 позивач працював трактористом-машиністом в ЗАТ ПЗ «Агро-Регіон» з 03.09.2007 по 26.03.2010, з 12.08.2010 по 29.05.2012; в ТОВ «Агро-Холдинг МС» з 02.07.2012 по 17.02.2014; в ТОВ ПЗ «Агро-Регіон» з 25.02.2014 по 31.01.2015; в ТОВ ПЗ «Агро-Регіон Бориспіль» з 01.02.2015 по 10.12.2015, з 17.03.2016 по 17.05.2018.
Згідно записів у вкладиші до трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач з 25.07.2018 по 30.11.2018 працював трактористом-машиністом у ТОВ ПЗ «Агро-Регіон Бориспіль».
Вказані періоди роботи позивача також підтверджуються довідкою ТОВ «Агро-Регіон Бориспіль» від 20.04.2021 №20/04 та довідкою ТОВ «Агро-Холдинг МС», уточнюючою пільговий характер роботи, від 25.03.2021 №16.
Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на неналежне оформлення   довідок про пільговий характер роботи, оскільки працівник не може відповідати за правильність та належність її оформлення, що у свою чергу не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на соціальний захист.
А тому, посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірних періодів суд вважає безпідставними, оскільки те, що позивач працював в спірні періоди на посаді тракториста-машиніста, підтверджується записами в його трудовій книжці, вкладиші до трудової книжки та довідками, виданими за місцем роботи.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності зарахувати до пільгового стажу позивача період його роботи на посаді тракториста-машиніста з 03.09.2007 по 26.03.2010, з 12.08.2010 по 29.05.2012, з 02.07.2012 по 17.02.2014, з 25.02.2014 по 31.01.2015, з 01.02.2015 по 10.12.2015, з 17.03.2016 по 17.05.2018, з 25.07.2018 по 30.11.2018.
Щодо вимоги позивача зарахувати до пільгового стажу роботи період з 01.06.1988 по 31.12.1991 в обчисленні 3 роки 7 місяців замість зарахованих відповідачем 3-х років 18 днів суд зазначає, що хоча у повідомленні комісії вказано про зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.06.1988 по 31.12.1991, трудова книжка містить запис про початок роботи позивача у колгоспі трактористом з 21.06.1988, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що у спірному випадку без поважних причин позивачем не було виконано встановленого мінімуму трудової участі за 1991 рік, тому за цей період відповідачем було правомірно обчислено час роботи за фактичною тривалістю. 1989 рік зараховано відповідачем повністю. Проте інші періоди - з 21.06.1988 по 31.12.1988 та з 01.01.1990 по 31.12.1990 обчислено без урахування вимог ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відтак, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 21.06.1988 по 31.12.1988 та з 01.01.1990 по 31.12.1990 в повному обсязі.
При цьому, суд першої інстанції правильно вийшов за межі позовних вимог для повного захисту прав позивача та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 30.06.2021 №220250001483 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.06.2021 №220250001483 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а також зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи з 21.06.1988 по 31.12.1988 та з 01.01.1990 по 31.12.1990 (в повному обсязі), з 01.01.1992 по 31.12.1993 - з урахуванням вимог ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 01.01.1994 по 31.12.1999, з 03.09.2007 по 26.03.2010, з 12.08.2010 по 29.05.2012, з 02.07.2012 по 17.02.2014, з 25.02.2014 по 31.01.2015, з 01.02.2015 по 10.12.2015, з 17.03.2016 по 17.05.2018, з 25.07.2018 по 30.11.2018 (що, з урахуванням самостійно зарахованого відповідачем інших періодів тривалістю в 1 рік 7 місяців 22 дні) становить більше 20 років спеціального стажу, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 24.06.2021.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що аргументи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, відповідають змісту відзиву на адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, який міститься в матеріалах справи.
Судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.           
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.           
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Полотнянко Ю.П.