Головуючий у І інстанції Хоменко В.С.
Провадження №22-ц/824/1076/2022                                                              Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.

                                                                
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
     16 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
              головуючого судді:       Матвієнко Ю.О.,
              суддів:                            Гуля В.В., Мельника Я.С.,
              при секретарі:                  Ковтун М.В.,   
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної ради VII скликання, треті особи: Комунальне підприємство Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій», ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування розпоряджень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив про його задоволення, посилаючись на те, що 04.04.2013 року він був призначений на посаду генерального директора КП Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» на підставі рішення Київської обласної ради VI скликання № 580-31-VI «Про звільнення та призначення керівників підприємств спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області».
11.04.2013 року з позивачем був укладений контракт з терміном, дія якого припиняється 11.04.2020 року. 
14.06.2019 року на підставі постанови Центральної виборчої комісії № 1003 позивач був зареєстрований кандидатом в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 97.
19.06.2019 року в.о. голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 було прийнято розпорядження про звільнення позивача із займаної посади на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України і того ж дня було прийнято розпорядження №199 про призначення в.о. генерального директора КП Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій».
Своє звільнення позивач вважає незаконним, оскільки при винесенні розпорядження № 195 від 19.06.2019 року про його звільнення було порушено гарантії діяльності у виборчому процесі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 76 ЗУ «Про вибори народних депутатів України» кандидат у депутати під час виборчого процесу не може бути звільнений з роботи з ініціативи власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу, командира військової частини (формування). 
Крім того,  розпорядження № 195 від 19.06.2019 року в порушення вимог п. 20 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування», п. 9 ч. 6 ст. 30 Регламенту Київської обласної ради VII скликання, затвердженого рішенням Київської обласної ради від 17.05.2019 року № 52-27-VII, п.п. 4.1., 4.2. Порядку призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників підприємств (їх об`єднань), закладів, установ та організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області прийнято поза межами повноважень голови Київської обласної ради, а також звільнення проведено з порушенням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності. 
При цьому, позивач у позові посилався на те, що прогулу не допускав, оскільки на балансі Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» перебуває об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , і у період з 12.06. по 14.06.2019 року ОСОБА_1 постійно був присутнім на робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 , та виконував свої посадові обов`язки, проводив зустрічі та наради, здійснював поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовував його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечував виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та контрактом.
Щодо незаконності розпорядження в.о. голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 № 199 від 19.06.2019 року, то позивач вказав, що останньою в порушення вимог законодавства України покладено обов`язки тимчасово відсутнього працівника на третю особу, а не на іншого працівника підприємства, й до того ж стосовно посади, яка не є вакантною та не є вільною у зв`язку із його незаконним звільненням, а тому вказане розпорядження підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження в.о. голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 № 195 від 19.06.2019 року «Про звільнення генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій»; визнати незаконним та скасувати розпорядження в.о. голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 № 199 від 19.06.2019 року «Про призначення виконуючого обов`язки генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій»; поновити його на посаді генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій»; стягнути з Київської обласної ради VII скликання на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та вирішити питання судових витрат у справі.
Під час розгляду справи позивачем через представника - адвоката Мещерякова М.В. подано заяву про зміну предмету позову (том 1, а.с.129-133), в якій останній доповнив позовні вимоги та просив суд: визнати незаконним та скасувати розпорядження в.о. голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 № 195 від 19.06.2019 року «Про звільнення генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій»; визнати незаконним та скасувати п. 5 рішення Київської обласної ради № 638-29-VII від 25.07.2019 року «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних закладів, підприємств спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області», відповідно до якого було схвалено розпорядження в.о. голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 № 195 від 19.06.2019 року «Про звільнення генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» у зв`язку із прогулом (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин та звільнення ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України»; визнати незаконним та скасувати розпорядження в.о. голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 № 199 від 19.06.2019 року «Про призначення виконуючого обов`язки генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій»; поновити ОСОБА_1 на посаді генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій»; стягнути з Київської обласної ради VII скликання на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
18.01.2021 року до участі у справі в якості третіх осіб залучено Комунальне підприємство Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» та ОСОБА_2 (том 1, а.с.178-179).
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. 
Обгрунтовуючи скаргу, позивач посилався на те, що як нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , так і нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктами, що перебувають на балансі КП КОР Фірма "Обрій".
При цьому, місцезнаходженням комунального підприємства є Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Теплична, буд. 30.
Статтею 93 ЦК України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Судом першої інстанції не з`ясовано питання, чому призначені особи відповідача складали акт про відсутність позивача в приміщенні, яке знаходиться на балансі КП КОР Фірма "Обрій" за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 13/1, в той час як місцезнаходженням підприємства є адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Теплична, буд. 30.
Зазначений недолік призвів до неповного з`ясування обставин, які входять до предмету дослідження цієї справи, у зв`язку із чим, на думку апелянта, неправильними є висновки Голосіївського районного суду м. Києва, що перебування позивача 12, 13 та 14 червня 2019 року на роботі на одному об`єкті нерухомого майна, яке перебуває на балансі комунального підприємства, а не на іншому, є прогулом.
Крім цього, позивач у скарзі зазначив, що Голосіївським районним судом м. Києва були відхилені докази, які підтверджують факт виконання позивачем трудових обов`язків 12, 13 та 14 червня 2019 року, коли він здійснював зустріч з суб`єктами господарювання на території господарства КП КОР Фірма "Обрій", що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 9. За висновками суду протоколи № 1 від 12.06.2019 року, № 2 від 13.06.2019 року та № 3 від 14.06.2019 року підписані особами, відношення яких як до роботи в підприємстві, так і з підприємством не доведена іншими належними та допустимими доказами. З наданих документів не вбачається, що проведені загальні збори орендарів пов`язані з діяльністю КП КОР Фірма "Обрій".
На думку апелянта, вищенаведений хибний висновок було сформовано через поверхове дослідження документів, які були надані позивачем, без надання їм належної оцінки.
Так, 10.06.2019 року позивачем як керівником КП КОР Фірма "Обрій" було видано розпорядження про проведення 12, 13 та 14 червня 2019 року на території підприємства за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 9 загальних зборів орендарів з питань вивезення сміття, твердих відходів та підтримання загальної чистоти орендованих приміщень. З розпорядженням під підпис було ознайомлено 17 орендарів. Підпис уповноважених представників цих 17 суб`єктів господарювання є самостійною та достатньою підставою вважати, що вони мають взаємовідносини з комунальним підприємством, як це зазначено в розпорядженні вих. № 13 від 10.03.2019 року.
12, 13 та 14 червня 2019 року позивачем як директором були проведені загальні збори орендарів КП КОР Фірма "Обрій", що зафіксовано в протоколах № 1 від 12.06.2019 року, № 2 від 13.06.2019 року та № 3 від 14.06.2019 року відповідно. У згаданих актах прямо зазначено, що проведені зустрічі є загальними зборами саме орендарів КП КОР Фірма "Обрій" по вул. Голосіївська, 9. На порядок денний були винесені питання, що випливають з орендних відносин між комунальним підприємством та суб`єктами господарювання (своєчасне внесення орендної плати, погашення заборгованості по оренді приміщень, комунальним та експлуатаційним послугам, розгляд питання про розподіл електроенергії місць загального користування тощо).
Таким чином, розпорядження вих. № 13 від 10.03.2019 року, протоколи № 1 від 12.06.2019 року, № 2 від 13.06.2019 року та № 3 від 14.06.2019 року є належними, допустимими та достовірними доказами, які підтверджують виконання позивачем своїх трудових обов`язків 12, 13 та 14 червня 2019 року, і відхилення їх Голосіївським районним судом м. Києва є безпідставним.
Крім того, апелянт у апеляційній скарзі зазначив, що судом проігноровано ту обставину, що 14.06.2019 року на підставі постанови Центральної виборчої комісії № 1003 він, ОСОБА_1 , був зареєстрований кандидатом в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 97. Відтак, на нього поширюються надані йому ч. 2 ст. 76 Закону України «Про вибори народних депутатів України» гарантії діяльності у виборчому процесі кандидатів у депутати, зокрема, щодо того, що кандидат у депутати під час виборчого процесу не може бути звільнений з роботи з ініціативи власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу, командира військової частини (формування).
Порушення відповідачем вимог ч. 2 ст. 76 Закону України «Про вибори народних депутатів України», а саме видання розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади після реєстрації його кандидатом у депутати з наступним прийняттям рішення про схвалення цього розпорядження є безумовною підставою для скасування цього розпорядження та рішення. При цьому доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, про те, що йому не було відомо про статус позивача як кандидата у народні депутати на момент звільнення, не можуть братись до уваги, так як інформація про кандидатів в депутати є загальновідомою та загальнодоступною, оскільки оприлюднюється, а обов`язок проведення звільнення у відповідності до вимог закону, в тому числі з дотриманням гарантій, покладається на відповідача.
У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника Київської обласної ради - Кондратенко Я.І., остання проти задоволення скарги позивача заперечила та просила рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Мещеряков М.В. апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав. 
Представник відповідача Київської обласної ради - Кондратенко Я.І. та представник третьої особи КП КОР Фірма «Обрій» - Козир С.В., в апеляційному суді проти задоволення скарги ОСОБА_1 заперечили та просили залишити рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.   
Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що 04.04.2013 року ОСОБА_1 на підставі рішення Київської обласної ради шостого скликання від 04.04.2013 року № 580-31-VI «Про звільнення та призначення керівників підприємств спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» призначений на посаду генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій», а 11 квітня 2013 року між позивачем та Київською обласною державною адміністрацією був підписаний контракт зі строком дії з урахуванням п. 29 останнього по 05.04.2020 року (том 1, а.с.34, 35-39).
14.06.2019 року складено акт «Про відсутність на робочому місті» за підписами голови робочої групи - голова постійної комісії Київської обласної ради з питань регламенту, депутатської діяльності, законності, правопорядку, взаємодії з правоохоронними органами та запобіганню корупції ОСОБА_4 , начальника управління аналізу обласних програм та внутрішнього фінансового контролю виконавчого апарату обласної ради - Антонюк Г.О., заступника начальника управління - начальник відділу аналізу обласних програм управління аналізу обласних програм та внутрішнього фінансового контролю виконавчого апарату Київської обласної ради - Мринської Л.І., начальника відділу внутрішнього фінансового контролю управління аналізу обласних програм та внутрішнього фінансового контролю виконавчого апарату Київської обласної ради - Пікульського А.В., головного спеціаліста відділу внутрішнього фінансового контролю управління аналізу обласних програм та внутрішнього фінансового контролю виконавчого апарату Київської обласної ради - ОСОБА_5, згідно якого генеральний директор Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» ОСОБА_1 відсутній на робочому місці: 12.06.2019 року з 10.20 год. до 13.00 год. та з 14.00 год. до 18.00 год.; 13.06.2019 року з 09.00 год. до 18.00 год.; 14.06.2019 року з 09.00 год. до 16.45 год. (том 1, а.с.75-76).
В цей же день, 14.06.2019 року на ім`я в.о. голови Київської обласної ради головою робочої групи - головою постійної комісії Київської обласної ради з питань регламенту, депутатської діяльності, законності, правопорядку, взаємодії з правоохоронними органами та запобіганню корупції ОСОБА_4 подано доповідну записку про відсутність генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» ОСОБА_1 на робочому місці 12.06.2019 року, 13.06.2019 року та 14.06.2019 року з пропозицією розглянути питання щодо звільнення генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» ОСОБА_1 з займаної посади у зв`язку з відсутністю останнього на робочому місці 12.06.2019 року, 13.06.2019 року та 14.06.2019 року та ненаданням документів та/або інформації, необхідної для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності та ефективності використання й збереження майна підприємства за період з 10.11.2015 року по 01.06.2019 року (том 1, а.с.74).
Листом від 18.06.2019 року №1355/08 «Про надання пояснення» за підписом заступника голови ради Добрянського Я.В. на ім`я генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» ОСОБА_1 Київська обласна рада як орган управління Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» зобов`язала ОСОБА_1 в термін до 13.00 год. 21.06.2019 року надати на ім`я голови Київської обласної ради пояснення щодо відсутності на робочому місці 12.06.2019 року, 13.06.2019 року та 14.06.2019 року та ненадання документів та/або інформації, необхідної для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності та ефективності використання й збереження майна підприємства за період з 10.11.2015 року по 01.06.2019 року (том 1, а.с.80).
Вказаний лист отриманий ОСОБА_1 19.06.2019 року о 15.15 год.
На лист № 1355/08 від 19.06.2019 року 19.06.2019 року ОСОБА_1 за вих. № 17 було надано пояснення, у яких зазначено, що звинувачення про відсутність генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» ОСОБА_1 на робочому місці 12.06.2019 року, 13.06.2019 року та 14.06.2019 року є безпідставними, так як він як генеральний директор підприємства в ці дні знаходився на об`єкті по АДРЕСА_1 , який знаходиться на балансі Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій», де вирішував важливі питання, що стосуються господарської діяльності підприємства. Додатково повідомив, що в ці дні на території підприємства по АДРЕСА_1 , проводились загальні збори орендарів з питання утримання території в належному санітарному стані, в т.ч. питання по вивезенню сміття та твердих побутових відходів, а також дотримання правил пожежної безпеки, що дуже важливо влітку в період аномальної спеки. Крім того, обговорювались фінансові питання, такі як своєчасне внесення орендної плати, погашення заборгованості по оренді приміщення, комунальним та експлуатаційним послугам, розподіл електроенергії та інші важливі питання, що стосуються господарської діяльності підприємства. Про проведення загальних зборів по АДРЕСА_1 , були складені та засвідчені підписами присутніх орендарів протоколи зборів (том 1, а.с.81).
До пояснення було додано одну завірену копію розпорядження про проведення зборів орендарів за вих. № 13 від 10.06.2019 року, згідно якого генеральний директор Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» повідомляв, що 12.06.2019 року, 13.06.2019 року та 14.06.2019 року на території підприємства за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 9, о 10.00 год. в присутності генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» ОСОБА_1 відбудуться загальні збори орендарів з питання вивезення сміття та твердих побутових відходів та підтримання загальної чистоти орендованих площ (том 1, а.с.81 звор.).
Доповідною запискою № 07-04ІТ-789 від 19.06.2019 року щодо розгляду листа генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» від 19.06.2019 року № 17, поданою головою робочої групи - головою постійної комісії Київської обласної ради з питань регламенту, депутатської діяльності, законності, правопорядку, взаємодії з правоохоронними органами та запобіганню корупції ОСОБА_4 на ім`я заступника голови Київської обласної ради Добрянського Я.В., визнано пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності на робочому місці необґрунтованими з огляду на положення п. 6 контракту від 11.04.2013 року, та на підставі п. 25 контракту з керівником Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» від 11.04.2013 року запропоновано розглянути питання щодо звільнення генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» ОСОБА_1 з займаної посади у зв`язку із відсутністю останнього на робочому місці 12.06.2019 року, 13.06.2019 року та 14.06.2019 року та ненаданням документів та/або інформації, необхідної для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності та ефективності використання й збереження майна підприємства за період з 10.11.2015 року по 01.06.2019 року (том 1, а.с.72-73).
Розпорядженням в.о. голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 № 195 від 19.06.2019 року «Про звільнення генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» ОСОБА_1 » звільнено 19.06.2019 року у встановленому законодавством порядку генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» ОСОБА_1 із займаної посади у зв`язку із прогулом (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причини відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України (том 1, а.с.68-69). Управлінню з питань комунальної власності та житлово-комунального господарства виконавчого апарату Київської обласної ради довести до відома ОСОБА_1 дане розпорядження в одноденний термін та забезпечити винесення питання щодо схвалення даного розпорядження на чергову сесію Київської обласної ради VII скликання.
Листом від 19.06.2019 року № 1378/10-06 ОСОБА_1 повідомлено про звільнення та запропоновано з`явитись за отриманням трудової книжки. До листа додано копію розпорядження № 195 від 19.06.2019 року на 2-х арк. Останній отриманий ОСОБА_1 20.06.2019 року (том 1, а.с.82).
Пунктом 5 рішення Київської обласної ради Сьомого скликання від 25.07.2019 року № 638-29-VII «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних закладів, підприємств спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» схвалено розпорядження в.о. голови Київської обласної ради від 19.06.2019 року № 195 про звільнення генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» ОСОБА_1 у зв`язку із прогулом (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причини відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України (том 1, а.с.134).
Крім того встановлено, що розпорядженням в.о. голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 № 199 від 19.06.2019 року «Про призначення виконуючого обов`язки генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» на цю посаду призначено ОСОБА_2 (том 1, а.с.33).
Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як роботодавцем, при звільненні позивача, як працівника, не допущено порушень встановленого законом порядку звільнення, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного. 
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений змістом ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
За приписами п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
За правилами ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Порядок застосування дисциплінарного стягнення визначений у ст.148 КЗпП України, відповідно до якого до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
У постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 року у справі № 6-2801цс15 зроблено висновок, що «пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами».
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір у випадку здійснення працівником прогулу без поважних причин.
Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.02.2021 року в справі № 278/1232/18 (провадження № 61-19574св19) вказано, що «при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника. Отже, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі».
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).
Визначальними факторами для вирішення питання про законність звільнення з роботи за прогул є не тільки установлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності.
Оцінка таких причин на предмет поважності повинна виходити з того, що ці причини мають бути істотними, тобто такими, які перешкоджають явці на роботу і не можуть бути усунені самим працівником. Кожна з таких причин має бути підтверджена відповідними виправдними документами (довідками), виданими уповноваженими органами.
Законодавством не визначено перелік обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, звільненого за п. 4 ст. 40 КЗпП України суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати належні та допустимі докази.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі № 358/1570/16-ц (провадження № 61-13004св18), від 23.01.2019 року у справі № 758/14453/15-ц (провадження № 61-20115св18), від 22.01.2020 року у справі № 523/18007/17 (провадження № 61-20071св19), від 26.02.2021 року у справі № 686/18381/17 (провадження № 61-1566св19).
За змістом п. 3 ст. 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами.
З матеріалів справи вбачається, і це встановлено судом, що місцем роботи ОСОБА_1 та безпосереднього виконання ним своїх обов`язків є: АДРЕСА_2 , що жодним чином не пов`язано з об`єктом нерухомого майна, який перебуває на балансі підприємства, за адресою: АДРЕСА_1 , та на якому згідно з поясненнями ОСОБА_1 він знаходився 12.06.2019 року, 13.06.2019 року та 14.06.2019 року, де виконував свої посадові обов`язки, проводив зустрічі та наради, здійснював поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовував його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечував виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та контрактом.
Заперечуючи проти звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України, ОСОБА_1 в суді першої інстанції посилався на копії протоколів загальних зборів орендарів №№ 1, 2, 3 від 12.06.2019 року, 13.06.2019 року та від 14.06.2019 року, підписаних ним, секретарем зборів - начальником господарського відділу Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» Тюха В.О. та директорами юридичних осіб й фізичними особами-підприємцями (том 1, а.с.43-48).
Разом з тим, судом у рішенні обґрунтовано зазначено про те, що з вказаних актів вбачається, що вони підписані особами, відношення яких як до роботи в підприємстві, так і з підприємством, не доведена належними та допустимими доказами, крім того, з актів не вбачається підстав для висновку про те, що проведені загальні збори орендарів пов`язані з діяльністю Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій».
При цьому суд цілком обґрунтовано погодився з доказами, наданими відповідачем на підтвердження обставин, на які він посилався, заперечуючи проти позовних вимог позивача. 
Зокрема, як на підставу звільнення ОСОБА_1 за п. 4 ст. 40 КЗпП України відповідач посилався на відсутність ОСОБА_1 на роботі за адресою: АДРЕСА_2 : 12.06.2019 року з 10.20 год. до 13.00 год. та з 14.00 год. до 18.00 год.; 13.06.2019 року з 09.00 год. до 18.00 год.; 14.06.2019 року з 09.00 год. до 16.45 год., на підтвердження чого надав акт «Про відсутність на робочому місті» від 14.06.2019 року за підписами голови робочої групи - голова постійної комісії Київської обласної ради з питань регламенту, депутатської діяльності, законності, правопорядку, взаємодії з правоохоронними органами та запобіганню корупції ОСОБА_4, начальника управління аналізу обласних програм та внутрішнього фінансового контролю виконавчого апарату обласної ради - Антонюк Г.О., заступника начальника управління - начальник відділу аналізу обласних програм управління аналізу обласних програм та внутрішнього фінансового контролю виконавчого апарату Київської обласної ради - Мринської Л.І., начальника відділу внутрішнього фінансового контролю управління аналізу обласних програм та внутрішнього фінансового контролю виконавчого апарату Київської обласної ради - Пікульського А.В., головного спеціаліста відділу внутрішнього фінансового контролю управління аналізу обласних програм та внутрішнього фінансового контролю виконавчого апарату Київської обласної ради - ОСОБА_5 (том 1, а.с.75-76). Згідно даного акту генеральний директор Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці: 12.06.2019 року з 10.20 год. до 13.00 год. та з 14.00 год. до 18.00 год.; 13.06.2019 року з 09.00 год. до 18.00 год.; 14.06.2019 року з 09.00 год. до 16.45 год.
Таким чином, правильним є висновок суду про доведеність факту відсутності позивача на робочому місці, оскільки акт про відсутність на робочому місті від 14.06.2019 року складений та підписаний уповноваженими особами та позивачем спростований не був. Відтак, позивачем допущено прогул без поважних причин, доказів на підтвердження поважності причин відсутності останнього на робочому місці не надано, а посилання ОСОБА_1 на перебування на робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 , на території об`єкта нерухомого майна, який також перебуває на балансі Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій», зазначених обставин не спростовує.
Зважаючи на те, що відповідачем було встановлено факт відсутності позивача на роботі протягом робочого дня без поважних причин та документально підтверджено даний факт, беручи до уваги дотримання відповідачем порядку звільнення, що полягає у відібранні від позивача письмових пояснень з приводу відсутності на роботі, врахованих в подальшому при прийнятті рішення про звільнення, висновок суду першої інстанції про дотримання відповідачем порядку звільнення та, як наслідок, відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі та скасування розпоряджень про його звільнення є законним та обґрунтованим. 
Щодо вимоги позивача про скасування розпорядження в.о. голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 № 199 від 19.06.2019 року, то суд першої інстанції при її вирішенні обґрунтовано виходив з наступного. 
Правове регулювання призначення працівника виконуючим обов`язки за вакантною посадою визначено в роз`ясненні Державного комітету Ради Міністрів СРСР із питань праці та заробітної плати й Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок «Про порядок оплати тимчасового заступника» від 29.12.1965 року №30/39.
Зокрема, згідно з п. 1 Роз`яснення тимчасовим заступництвом вважається виконання службових обов`язків за посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це викликано виробничою необхідністю. Тимчасове виконання обов`язків за посадою відсутнього працівника покладається на іншого працівника наказом (розпорядженням) підприємства, установи чи організації. Призначення працівника виконуючим обов`язки за вакантною посадою не допускається. Зазначене можливе лише за посадою, призначення на яку проводиться вищим органом управління. При цьому, термін розгляду питання про укладення трудового договору (строкового чи безстрокового) з працівником, тимчасово виконуючим обов`язки за вакантною посадою, не повинен перевищувати одного місяця.
Аналогічну позицію щодо вказаного питання висловило Міністерство юстиції України у листі від 17.07.2014 року № 10878-0-26-14/10.3.
В чинному трудовому законодавстві відсутня пряма заборона стосовно тимчасового призначення працівника виконуючим обов`язки за вакантною посадою.
В даній справі вакантною є посада керівника комунального підприємства, що згідно з положеннями ГК України є комунальним унітарним підприємством. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 78 ГК України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.
Отже, оскільки саме рада утворює комунальне підприємство, то воно входить до сфери її управління.
Відтак, Комунальне підприємство Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» входить до сфери  управління відповідача.
Комунальне унітарне підприємство очолює керівник, що призначається органом, до сфери управління якого входить підприємство, і є підзвітним цьому органові (ч. 7 ст. 78 ГК України).
Разом з цим, відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів, віднесено до компетенції сільського, селищного, міського голови. Таким чином, рішення про призначення керівника комунального підприємства (або тимчасово виконуючого обов`язки керівника комунального підприємства) може приймати як рада, так і відповідний голова.
Отже, призначення працівника тимчасово виконуючим обов`язки керівника комунального підприємства можливе.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи оскаржуваного розпорядження № 199 від 19.06.2019 року «Про призначення виконуючого обов`язки генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» призначено ОСОБА_2 виконуючим обов`язки генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій» з 20.06.2019 року до призначення керівника даного підприємства терміном на два місяці по 19.08.2019 року включно (том 1, а.с.33).
Посилання позивача на незаконність розпорядження в.о. голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 № 199 від 19.06.2019 року через те, що останньою в порушення вимог законодавства України покладено обов`язки тимчасово відсутнього працівника на третю особу, а не на іншого працівника підприємства, й до того ж стосовно посади, яка не є вакантною та не є вільною у зв`язку із його незаконним звільненням, обґрунтовано відхилені судом з огляду на власне тлумачення позивачем норм чинного законодавства та власне трактування ним положень щодо суміщення професій. Крім того, посилання позивача на те, що на момент призначення ОСОБА_2 посада генерального директора не була вакантною, є хибним, з огляду на те, що з 20.06.2019 року посада була вакантною через звільнення позивача 19.06.2019 року. До того ж, правове становище осіб, які тимчасово виконують обов`язки на посаді, залежить від того, чи призначені вони для виконання обов`язків на вакантну посаду або для заміщення тимчасово відсутнього працівника. Призначення працівника виконуючим обов`язки на вакантну посаду не вважається тимчасовим заміщенням, а виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника (хвороба, відпустка) вважається тимчасовим заміщенням. Воно допускається в разі виробничої необхідності або може бути пов`язане з розпорядчими функціями і з правом підпису відповідних документів. Тому, посилання позивача на постанову Ради Міністрів СРСР «Про порядок і умови суміщенням професій (посад)» від 04.12.1981 року № 1145 є помилковим.
Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи те, що позивачем суду не надано належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом не було враховано тієї обставини, що при його звільненні було порушено надані йому законом гарантії діяльності у виборчому процесі, як кандидату у народні депутати, колегією суддів відхиляються, виходячи з наступного.
Так, з матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що ОСОБА_1 постановою Центральної виборчої комісії України № 1003 від 14.06.2019 року був зареєстрований кандидатом у народні депутати України, які балотуються в одномандатних виборчих округах у порядку самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21.07.2019 року (том 1, а.с.40, 41-42).
Відповідно до ч. 2 ст. 76 Закону України «Про вибори народних депутатів України» кандидат у депутати під час виборчого процесу не може бути звільнений з роботи з ініціативи власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу, командира військової частини (формування). Кандидат у депутати без його згоди не може бути переведений на іншу роботу, направлений у відрядження, а також призваний на військову або альтернативну (невійськову) службу, навчальні (перевірні) та спеціальні збори військовозобов`язаних.
В той же час, як було встановлено під час розгляду справи, на момент звільнення ОСОБА_1 з займаної посади, відповідачу не було відомо про статус позивача як кандидата у народні депутати, і сам позивач про ці обставини Київську обласну раду не повідомляв, хоча мав можливість це зробити, оскільки 19.06.2019 року направив  відповідачу свої пояснення з приводу відсутності на робочому місці 12, 13 та 14 червня 2019 року, у яких жодним словом не обмовився про те, що з 14.06.2019 року він зареєстрований як кандидат у народні депутати. 
Посилання апелянта на те, що він повідомляв роботодавця про свій статус, як кандидата у народні депутати, нічим не підтверджені, відтак обгрунтованості висновків суду у цій частині не спростовують і колегією суддів до уваги не беруться.
Необгрунтованими є і доводи скарги про доведеність позивачем поважності причин його відсутності 12, 13 та 14 червня 2019 року за місцем роботи у зв`язку із перебуванням на іншому об`єкті нерухомого майна, що також перебуває на балансі Комунального підприємства Київської обласної ради «Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма «Обрій», де в ці дні за присутності позивача проводилися збори орендарів з питань вивезення сміття, твердих відходів та підтримання загальної чистоти орендованих приміщень, оскільки ці обставини та надані на їх підтвердження письмові докази були предметом дослідження суду першої інстанції, який дав їм належну та всебічну оцінку у своєму рішенні, зазначивши, що ці докази не свідчать про поважність причин відсутності позивача ОСОБА_1 12, 13 та 14 червня 2019 року на роботі за адресою: АДРЕСА_2 . Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду в цій частині, оскільки позивачем не надано доказів того, що перебування його на зборах орендарів за адресою: АДРЕСА_1 , як він про це зазначає у позові та апеляційній скарзі, унеможливило його явку на роботу за адресою: АДРЕСА_2 , де він був відсутній протягом майже цілого дня 12, 13 та 14 червня 2019 року, що підтверджується наданими відповідачем доказами. При цьому, з протоколів №№ 1, 2 та 3 від 12.06.2019, 13.06.2019 та 14.06.2019 року (том 1, а.с.43-48) не вбачається, що збори орендарів, на яких був присутній ОСОБА_1 , тривали цілий день 12, 13 та 14 червня 2019 року, відтак позивачем не доведено, що він був позбавлений можливості з`явитися на роботі ( АДРЕСА_2 ) після закінчення вищевказаних зборів.      
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди позивача з висновками суду щодо їх оцінки. При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.       
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
 
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2021 року - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
     Головуючий:
 
     Судді: