ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5339/22 Справа № 212/1351/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Зімін М.В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2022 року                                                                 м.Кривий Ріг
справа № 212/1351/22 
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Остапенко В.О.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
сторони:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2022 року, яке ухвалено суддею Зіміним М.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 16 червня 2022 року, -
       ВСТАНОВИВ:        
В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей.
В обґрунтування позову зазначено, що на підставі судових рішень з позивача стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період навчання останньої у КОЛЕДЖІ ДА ВІНЧІ (DA VINCHI). Сукупний розмір аліментів становить 50% від доходів позивача. У зв`язку із зміною матеріального стану позивач не може сплачувати аліменти у визначеному судовими рішеннями розмірі. У зв`язку із викладеним позивач просить суд зменшити розмір стягнутих аліментів утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини та на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини до 1/6 частини.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2022 року позов задоволено частково.
Зменшено розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року у справі № 212/10662/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягненням дитиною повноліття.
Зменшено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року у справі № 212/10660/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення ОСОБА_4 навчання у КОЛЕДЖІ ДА ВІНЧІ (DA VINCHI), але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 23-х років.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував що ні матеріальне становище, ні стан здоров`я позивача не змінився, тому підстав для зменшення розміру аліментів немає.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 та її батьками у свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.7).
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 та її батьками у свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.8).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 змінено прізвище на дошлюбне « ОСОБА_6 » (а.с.56-57).
На підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року у справі № 212/10662/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягненням дитиною повноліття (а.с.12).
На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року у справі № 212/10660/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення ОСОБА_4 навчання у КОЛЕДЖІ ДА ВІНЧІ (DA VINCHI), але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 23-х років (а.с. 9-11)
З довідки Покровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області від 17.05.2022 року за № В-12/68436201 вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2022 року в розмірі 20127,35 грн. (а.с.54).
З довідки Покровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області від 01.05.2022 № В-3/67823385 вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2022 року в розмірі 20201,66 грн. (а.с.55).
У відповідності до витягу з наказу від 10.01.2022 № 34 о/с, ОСОБА_1 звільнено зі служби в органах Національної поліції України (а.с.13).
З наданого до суду виписного епікризу ОСОБА_1 вбачається, що останній у період з 05.10.2021 року по 15.10.2021 року перебував на лікуванні у зв`язку із Короновірусною хворобою-19 (а.с.14).
З листка непрацездатності серії АЛА № 319028 вбачається, що ОСОБА_1 мав тимчасову непрацездатність з 05.11.2021 року по 18.11.2021 року у зв`язку із загальним захворюванням (а.с.15).
З довідки, наданої ТОВ «Пульс мед груп» від 22.12.2021 вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на лікування у зв`язку із ГРВІ у період з 09.12.2021 року по 22.12.2021 року (а.с.16).
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей позивач посилався на те, що нього погіршився матеріальний стан у зв`язку з чим, на його думку, розмір стягнутих з нього аліментів може бути зменшений. 
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дітей.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з частиною першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).
Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього погіршився матеріальний стан, внаслідок чого він не має можливості плачувати аліменти у визначеному судом розмірі.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення стану здоров`я чи майнового стану, оскільки понесенні ним витрати на лікування захворювань, які не є хронічними, після визначеного судом розміру аліментів, є періодичними і не свідчать про значне погіршення матеріального становища у зв`язку з погіршенням здоров`я.
Звільнення позивача з 10 січня 2022 року зі служби в органах Національної поліції України не може слугувати належною правовою підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дітей та не підтверджує відсутність у позивача інших доходів (заробітної плати, пенсії, соціальної допомоги тощо) за умови того, що позивач по справі є працездатною особою.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, тому доводи апеляційної скарги відповідача заслуговують на увагу, а відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позову.
За приписами частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України (змагальність сторін) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд першої інстанції на зазначені вимоги закону та практики його застосування уваги не звернув, у зв`язку з чим допустив порушення норм матеріального та процесуального права, за наведеного апеляційний суд вважає за необхідне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.
Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат, у зв`язку з чим з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 488,60 грн.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей - відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 до ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімсот вісім) грн. 60 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 25 серпня 2022 року. 

Головуючий:

Судді: