ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" травня 2022 р.           Справа№ 910/18307/13
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шаптали  Є.Ю.
суддів:            Яковлєва М.Л. 
          Куксова В.В. 

при секретарі Токаревій А. Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 31.05.2022

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія «Ніко-Тайс" 

на додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі №910/18307/13 

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія «Ніко-Тайс" про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу на Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія «Ніко-Тайс" 

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП «Термобудмонтаж"

про повернення авансу та стягнення штрафних санкцій в загальній сумі 55   923,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/18307/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Термобудмонтаж» про повернення авансу та стягнення штрафних санкцій в загальній сумі 55923,06 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2013 у справі №910/18307/13 позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задоволено повністю.
На виконання вказаного рішення 17.12.2013 видано наказ.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2021 (суддя Мельник В.І.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО - ТАЙС» задоволено. Замінено сторону у справі №910/18307/13 - Акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО - ТАЙС» та замінено сторону у справі під час примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/18307/13 від 02.12.2013, яке набрало законної сили, та наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/18307/13 від 17.12.2013 - Акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО - ТАЙС».
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО - ТАЙС» на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) у виконавчому провадженні № 47883555   щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №910/18307/13.
29.12.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО - ТАЙС» надійшла заява про покладення на Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 670,00 грн у зв`язку із поданням та розглядом скарги на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) у виконавчому провадженні № 47883555 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №910/18307/13.
Додатковою ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО - ТАЙС» про покладення на Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу          в порядку, передбаченому нормами ГПК України, у справі №910/18307/13 задоволено частково.
Стягнуто з Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО - ТАЙС» 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В задоволенні решти вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
Задовольняючи частково вказану заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена скаржником до стягнення з Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) сума судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8       670,00 грн   є завищеною, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу витрат, а такі витрати не є пропорційними до предмету спору, їх розмір не є необхідним та неминучим.
Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальності «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 в частині відмови у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про          покладення судових витрат на професійну правничу допомогу на Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6670,00 гривень та ухвалити нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» задовольнити повністю.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:
- судом не враховано правові позиції Верховного Суду при здійсненні розподілу судових витрат;
- матеріали справи не містять клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу;
- заявлений розмір витрат є обґрунтованим та співрозмірним, а судом не обґрунтовано суми, яку присуджено до стягнення у розмірі 2000,00 грн.
Також на підтвердження своїх доводів апелянт наводить посилання на численну судову практику стосовно розподілу судових витрат. 
21.01.2022 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальності «Компанія «Ніко-Тайс»   на додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі №910/18307/13.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Куксов В.В.
На час надходження апеляційної скарги матеріали справи №910/18307/13 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою від 24.01.2022 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі №910/18307/13 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду міста Києва надіслати матеріали справи №910/18307/13 на адресу Північного апеляційного господарського суду.
08.02.2022 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали вказаної справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 у справі №910/18307/13 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Компанія «Ніко-Тайс»    на додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі №910/18307/13    залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.
Через канцелярію Північного апеляційного господарського суду 22.02.2022 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.
У період з 04.04.2022 по 08.04.2022    головуючий суддя - Шаптала Є.Ю. перебував у щорічній відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі №910/18307/13 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальності «Компанія «Ніко-Тайс»    на додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі №910/18307/13. Розгляд апеляційної скарги призначено на 31.05.2022.
30.05.2022 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальності «Компанія «Ніко-Тайс» надійшли пояснення у справі, які скаржник просить врахувати при розгляді апеляційної скарги.
Відповідач та Оболонський ВДВС своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
31.05.2022 в судове засідання з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальності «Компанія «Ніко-Тайс», підтримав подану заяву та просив її задовольнити.
Інші учасники в судове засідання не з`явилися. 
Судом враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суд апеляційної інстанції враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.
Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вбачає за можливе розглядати дану заяву за відсутності представника відповідача та Оболонського ВДВС за наявними у справі матеріалами.
За змістом ч. 1   ст. 271 ГПК України   апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно з частиною першою   статті 270 Господарського процесуального кодексу України   у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5   ст. 269 Господарського процесуального кодексу України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як було зазначено вище, у поданій заяві про покладення на Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО - ТАЙС» просило суд стягнути витрати у розмірі 8 670,00 грн у зв`язку із поданням та розглядом скарги на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) у виконавчому провадженні № 47883555 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №910/18307/13.
При цьому, суд першої інстанції, посилаючись на неспіврозмірність та непропорційність таких витрат, частково задовольнив вказану заяву та присудив до стягнення з Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО - ТАЙС» 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
У свою чергу апелянт не погоджується з вказаною ухвалою та вважає заявлений розмір витрат обґрунтованим та співрозмірним, посилаючись на судову практику.
Перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, з висновком Господарського суду міста Києва про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО - ТАЙС» про покладення на Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу          в порядку, передбаченому нормами ГПК України, у справі №910/18307/13 колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1   ст. 244 Господарського процесуального кодексу України   суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до   ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.
За змістом частини 8   статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Колегією суддів перевірено, що у заяві про покладення на Оболонський ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/18307/13, яка надійшла до суду 29.12.2021, заявник в установлений частиною 8   статті 129 ГПК України   строк подав докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України   унормовано: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому   Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Дія вказаного   закону   поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Згідно зі   ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»   адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
За приписами   статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»   гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У поданій заяві Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО - ТАЙС»    заявлено до стягнення з Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 670,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат заявником надано наступні документи:
- копію договору №28-09-2021/3 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.09.2021 (далі - Договір про надання правової допомоги), укладений між ТОВ «Компанія «НІКО - ТАЙС» (замовник) і адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем (виконавець, адвокат).
- Акт прийому - передачі документів від 28.09.2021, згідно якого замовник передав, а виконавець прийняв документи для виконання умов Договору про надання правової допомоги;
- Акт здачі - приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 23.12.2021 із переліком та вартістю виконаних робіт та наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги на загальну суму 8 670,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що Грищенко Олександр Миколайович є адвокатом в розумінні   Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009.
28.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО - ТАЙС» (замовник) та адвокатом Грищенком О.М. (виконавець) укладено договір №28-09-2021/3 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) (договір).
Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов`язався надати замовнику правову допомогу щодо, аналізу правовідносин між замовником, ТОВ «НВП «Термобудмонтаж» та Оболонським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), що виникли у виконавчому провадженні ВП№47883555 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №910/18307/13 від 17.12.2013, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Оболонським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) по справі №910/18307/13 від 17.12.2013 та стягнення із боржника безспірного розміру грошових коштів, консультацій з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені замовника до Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) різного роду клопотань та заяв із врахуванням Закону України «Про викоанвче провадження», підготовки, написання та подання до господарського суду скарги на дії та/або бездіяльність Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 47883555 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №910/18307/13 від 17.12.2013.
Відповідно до п.1.2 договору правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.
Згідно п.3 договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи з того, що вартість 1 години роботи виконавця складає 800,00 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківьскі, траспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1. договору). При цьому, сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу адвокатських послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону. Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить:
- ознайомлення з матеріалами справи, отриманими в суді - 900,00 грн;
- судові засідання - 1500,00 грн за одне судове засідання (у випадку затримки часу початку призначеного слухання, тривалості очікування на початок призначеного до слухання судового засідання як наслідок витрати часу більше ніж година від дати призначеного початку судового засідання, відповідна участь у судовому засіданні становитиме 1800,00 грн).
- побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складення процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду, інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 800,00 грн/година.
- витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.
Згідно з п.3.2 договору замовник повинен здійснити сплату грошових коштів наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг оплачується протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду судом справи №910/18307/13 за скаргою ТОВ «Компанія «НІКО - ТАЙС» на дії      та/або бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м.Київ) у справі №910/18307/13 від 17.12.2013.
Відповідно до п.3.8 договору сторони погодили та визначили, що розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника у відповідності до пунтку 1.1., 2.1. договору) визначається на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
23.12.2021 між сторонами договору №28-09-2021/3 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.09.2021 складено акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги), в якому зазначено, що відповідно до вказаного договору виконавцем були надані замовнику наступні послуги:
- зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи №910/18307/13 в призмі існування та допущення Оболонським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) порушення прав та інтересів замовника у виконавчому провадженні №47883555 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/18307/13 від 17.12.2013   (1 година);
- організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги вих.№15-1/12 від 15.12.2021 ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м.Київ) у виконавчому провадженні №47883555 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/18307/13 від 17.12.2013. Підготовка щодо подання до Господарського суду міста Києва скарги вих.№15-1/12 від 15.12.2021 ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м.Київ) у виконавчому провадженні №47883555 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/18307/13 від 17.12.2013 (7 годин);
- гонорар адвоката на підставі пункту 3.1., 3.8 договору №28-09-2021/3 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.09.2021 у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі №910/18307/13 за скаргою вих. №15-1/12 від 15.12.2021 ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м.Київ) у виконавчому провадженні №47883555 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/18307/13 від 17.12.2013 -   2 270,00 грн.
Відповідно до п.2 акту від 23.12.2021 загальна вартість вказаних послуг склала   8   670,00 грн.
Таким чином, колегія суддів вважає, що Товариством з обмеженою відповідальності «Компанія «Ніко-Тайс» доведено належними доказами понесення витрат на      професійну правничу допомогу на суму 8   670,00 грн.
Однак, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір заявлених витрат є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу витрат, а такі витрати не є пропорційними до предмету спору, їх розмір не є необхідним та неминучим, а тому заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» задоволено частково та присуджено до стягнення з Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на користь позивача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2   000,00 грн.
З наведеним висновком суду колегія суддів не вбачає за можливе погодитись, виходячи з наступного.
Відповідно до   ст.344 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Приписами ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). 
Згідно з висновком ЄСПЛ, викладеним у рішенні від 02.06.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Разом з цим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.
У постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 викладено правову позицію, згідно з якою у розумінні положень частини 5   статті 126 Господарського процесуального кодексу України   зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Колегією суддів перевірено, що матеріали справи не містять заперечень Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) щодо розміру судових витрат.
Аналізуючи вищевикладене в сукупності, враховуючи обставини даної справи, з огляду на наявні в матеріалах справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також відсутність заперечень Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) щодо розміру витрат на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку про реальність      витрат Товариства з обмеженою відповідальності «Компанія «Ніко-Тайс» на професійну правничу допомогу, пов`язану із поданням та розглядом скарги на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) у виконавчому провадженні № 47883555 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №910/18307/13, а також обґрунтованість та співмірність розміру таких витрат. 
За таких обставин, за висновком суду апеляційної інстанції, заява Товариства з обмеженою відповідальності «Компанія «Ніко-Тайс» про   покладення судових витрат на професійну правничу допомогу на Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) у розмірі 8   670,00 грн підлягає задоволенню повністю. 
У зв`язку з вказаним, колегія суддів вважає, що доводи апелянта знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.
Таким чином, з огляду на викладене в сукупності, судова колегія встановила невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а заява про   покладення судових витрат на професійну правничу допомогу - підлягає задоволенню у повному обсязі.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. 
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №      37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
За змістом частини другої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.
З огляду на вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду - скасуванню, при цьому заява Товариства з обмеженою відповідальності «Компанія «Ніко-Тайс» про   покладення судових витрат на професійну правничу допомогу на Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія «Ніко-Тайс" на додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі №910/18307/13 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія «Ніко-Тайс" про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу на Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) - задовольнити.
2. Додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі №910/18307/13 - скасувати.
3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія «Ніко-Тайс" про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу на Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) у розмірі 8   670,00 грн. задовольнити.
4. Стягнути з Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) (код ЄДРПОУ 35018577; 04212, м.Київ, вул. Маршала Тимошенко, буд. 2-Д, 1-й під`їзд, 4 поверх) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія «Ніко-Тайс" (код ЄДРПОУ 38039872, юридична адреса: 03187, м.Київ, проспект Академіка Глушкова, буд, 40, оф. 315; поштова адреса: 03187, м.Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23; судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8   670 (вісім тисяч шістсот сімдесят) гривень 00 копійок.
5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
6. Матеріали справи № 910/18307/13 повернути до господарського суду першої інстанції.
          Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.
          Повний текст постанови складено та підписано 13.06.2022

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Шаптала 

Судді                                                                                М.Л. Яковлєв

                                                                                В.В. Куксов