УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

19 квітня 2022 року 

м. Київ
справа № 140/7229/21
адміністративне провадження № К/990/8559/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу Нововолинської міської філії Волинського обласного центру зайнятості
на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року (суддя Лозовського О.А.) та
постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2022 року (колегія у складі суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М., Святецького В.В.)
у справі № 140/7229/21
за позовом ОСОБА_1 
до Нововолинської міської філії Волинського обласного центру зайнятості 
про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії. 

УСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Нововолинської міської філії Волинського обласного центру зайнятості (далі - Нововолинська міська філія Волинського ОЦЗ; відповідача), в якому просив: 
-          визнати неправомірними дії відповідача щодо неврахування страхового стажу до розрахунку допомоги по безробіттю;
-          зобов`язати Нововолинську міську філію Волинського ОЦЗ врахувати для розрахунку допомоги по безробіттю нараховану заробітну плату за період роботи з червня 2015 року до вересня 2015 року на ДП Шахта №1 Нововолинська;
-          зобов`язати Нововолинську міську філію Волинського ОЦЗ здійснити перерахунок та виплату допомоги по безробіттю з дати взяття на облік, а саме: з 09.02.2016 до 02.02.2017, з урахуванням виплачених сум.
Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 28.09.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2022, задовольнив позов. 
25.02.2022 Нововолинська міська філія Волинського ОЦЗ подала касаційну скаргу, що 11.04.2022 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2022, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на постанову Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 359/4119/17 щодо правил застосування ст. 122 КАС України; зазначає, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду із цим позовом, перебував на обліку в центрі зайнятості з 2016 року, почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на звернення до суду через значний проміжок часу після отримання допомоги по безробіттю; не зазначив у позовній заяві поважних причин пропуску строку звернення. За період з червня 2015 року до вересня 2015 року ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» не сплатила за ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок, тому позивачу з 09.02.2016 розпочато виплату допомоги по безробіттю в мінімальному розмірі. Центр зайнятості не наділений повноваженнями здійснювати зарахування до страхового стажу позивача період роботи, за який у Державному реєстрі відсутні відомості про сплату єдиного внеску. 
Нововолинська міська філія Волинського ОЦЗ заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Скаржник не пропустив строк на касаційне оскарження, передбачений ч. 1 ст. 329 КАС України, оскільки оскаржувана постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду ухвалена (складена) 28.01.2022, строк на подання касаційної скарги закінчився 28.02.2022. Касаційна скарга подана 25.02.2022, тобто, в межах строку на касаційне оскарження.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого. 
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У цій справі оскаржуються дії філії обласного центру зайнятості щодо відмови у зарахуванні стажу роботи для виплати допомоги по безробіттю. 
Волинський окружний адміністративний суд в ухвалі від 21.07.2021 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Проте Нововолинська міська філія Волинського ОЦЗ у касаційній скарзі не визначає проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин; не обґрунтовує, в чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики; не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах Закону України від 02.03.2000 №1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», чи інших норм матеріального та / чи процесуального права.
Таким чином, Суд не вбачає обставин, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. 
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Нововолинської міської філії Волинського обласного центру зайнятості на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2022 року у справі № 140/7229/21.
3. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб