Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року                                                         м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
в с т а н о в и в : 
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. 
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що працівниками поліції невірно встановлено особу, оскільки протокол та інші матеріали справи складені відносно  ОСОБА_1 , хоча він ОСОБА_1 та вказує, що наголошував на цьому поліцейським, а тому йому достовірно невідомо чи оскаржувана постанова суду стосується саме його.
Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з"явився. Подав клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому, просив відкласти розгляд справи № 569/24120/21 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у той час, коли на розгляді перебуває справа № 569/25120/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Про відкладення даної справи ОСОБА_1 не клопотав.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд  приходить до  висновку про  задоволення клопотання  про поновлення  строку апеляційного  оскарження та  залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
_______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа № 569/25120/21                                                                                                          Суддя в суді І інстанції – Яковлєв Д.В.
Провадження № 33/4815/339/22                                                                Суддя в апеляційній інстанції  –  Шимків С.С.
Хмельницький О.Ю. стверджує, що копію оскаржуваної постанови отримав 23 березня 2022 року. Апеляційна скарга подана 01 квітня 2022 року, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення. 
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.                                                                   
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.        
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи,  висновок експерта  тощо,  є документами,  що офіційно  засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Судом встановлено, що 26 листопада 2021 року о 13 годині 48 хвилин по вул. Дачна, 1 в м. Рівне, водій  ОСОБА_1  керував транспортним засобом "Opel Omega",  реєстраційний номер  НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). 
Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду у медичному закладі  ОСОБА_1  відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується відповідними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що був складений за участі вказаних свідків, направленням водія на огляд до медичного закладу та відеозаписом працівників поліції з місця події на CD-диску. 
Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено.
Пояснення свідків отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.
Будь-яких об`єктивних причин  відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не встановлено. 
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження правопорушником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження. 
Щодо доводів апелянта про те, що працівниками поліції невірно встановлено особу, оскільки протокол складено відносно  ОСОБА_1 , хоча він ОСОБА_1 , то апеляційний суд зазначає наступне. 
З відеозапису працівників поліції з місця події вбачається, що працівники поліції після зупинки автомобіля уточнювали, зокрема, як саме по батькові водія на що він відповів: " ОСОБА_4 ". Таким чином, апеляційним судом достовірно встановлено, що особою відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 286821 від 26 листопада 2021 року є ОСОБА_1 . 
Разом з цим, апеляційний суд зауважує, що допущена працівниками поліції помилка у протоколі та інших доказах по справі щодо написання по батькові апелянта не спростовує вину ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні. Крім того, апеляційним судом достовірно встановлено особу правопорушника - ОСОБА_1 , тобто у суду відсутні будь-які сумніви, що вищезазначені матеріали справи стосуються саме даної особи. 
Вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 286821 від 26 листопада 2021 року, актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, направленням водія на такий огляд до медичного закладу, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на CD-диску та зобов`язанням. 
Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.
Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосований місцевим судом до  ОСОБА_1  вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень. 
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130,  ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити. Поновити йому строк на подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2022 року – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                        Шимків С.С.