П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/18171/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Віятик Н.В. 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
26 серпня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу та рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якій просила суд визнати протиправними та скасувати:
- наказ Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.10.2021 №3614к «Про проведення фактичної перевірки СГ ФОП ОСОБА_1 , податковий номер - НОМЕР_1 »;
- рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 16.11.2021 № 10451/02-32-09-01/ НОМЕР_2 про застосування до ФОП ОСОБА_1  фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без ліцензії.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.10.2021 № 3614к «Про проведення фактичної перевірки СГ ФОП ОСОБА_1 , податковий номер - НОМЕР_1 ».
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 у задоволенні позову  відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що перевірка, за результатом якої прийнято спірне рішення, призначена без достатніх підстав. Також позивач зазначає, що затримка у два дні в отриманні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями була зумовлена виключно затягуванням видачі такої ліцензії з боку відповідача.
Відповідач  подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що перевірку позивача призначено правомірно, в ході перевірки виявлено здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями без ліцензії, а тому обґрунтовано прийнято спірне рішення.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2022, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 20.08.2015 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Вінницькій області, Козятинське управління як платник податків та здійснює підприємницьку діяльність з реалізації алкогольних напоїв за адресою АДРЕСА_1 .
На підставі наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.10.2021 «Про ведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » та  направлення від 27.10.2021 №4330 та №4329,  28.10.2021 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області проведено фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів.
За результатами вказаної перевірки складено акт №9710/02-32-09-01-17/3433600560 від 29.10.2021, у якому відображено, що на підставі даних АІС «Податковий блок» Аналітична система, Моніторинговий центр, Чеки РРО встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями ФОП ОСОБА_1 без наявності відповідної ліцензії за період з 27.09.2019 по 29.09.2019 на загальну вартість 487,50 грн, чим порушено вимоги ст. 15 Закону №481/95-ВР. 
Так, у ході фактичної перевірки встановлено реалізацію позивачем алкогольних напоїв за наступними фіскальними чеками: №3222 від 27.09.2019 - пиво “Львівське” світле, 1,5 л, в кількості 1 пляшки по ціні 42 грн; №3223 від 27.09.2019 - пиво “Славутич АЙС МІКС Лайм”, 0,5 л, в кількості 1 пляшки по ціні 21,50 грн; №3224 від 27.09.2019 - пиво “Балтіка 7”, 0,5 л, в кількості 1 пляшки по ціні 21 грн; №3225 від 27.09.2019 - пиво “Балтіка 3”, 0,5 л, в кількості 1 пляшки по ціні 42 грн; №3226 від 27.09.2019 року - пиво “Жигулівське Мінське” 1,5 л, в кількості 1 пляшка по ціні 42.00 грн; №3227 від 27.09.2019  - пиво “Львівське 1715”, 2,4 л, в кількості пляшки по ціні 53,5 грн; №3228 від 27.09.2019 - пиво “Львівське 1715”, 0,45 л, в кількості пляшка по ціні 14 грн; №3229 від 28.10.2019 - вино “Монте Соте”, 0,75 л, в кількості пляшка по ціні 60 грн; №3230 від 28.09.2019 - вино “Болград Бастардо червоне”, 0,75 л, кількості 1 пляшка по ціні 80 грн; №3231 від 28.09.2019 - горілка “Сотник” срібна, 0,5 л, в кількості пляшка по ціні 94 грн; №3232 від 29.09.2019 - пиво “Жигулівське Мінське” 0,5 л, в кількості 1 пляшка по ціні 18,50 грн.
На підставі акту перевірки від 29.10.2021 відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 10451/02-32-09-01/3433800560 від 16.11.2021, яким до позивача застосовано штрафні санкції за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліценції на суму 17000 грн.
Позивач не погодилась із вказаним рішенням та звернулась до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, що є підставою для застосування штрафних санкцій. Доказів оскарження протиправних дій відповідача щодо несвоєчасної видачі ліцензії позивачем не надано.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За змістом підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). 
Згідно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Згідно з системним аналізом підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачено альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;
- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
У такому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, висловленими, зокрема, в постановах від 22.05.2018 у справі №810/1394/16, від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 11.05.2022 у справі №540/4141/20.
З урахуванням наведеного колегія суддів не погоджується із доводами позивача про безпідставність призначення та проведення перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.10.2021 «Про ведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 ».
Стаття 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (Закон №481/95-ВР) визначає, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Відповідно до ч.20 ст.15 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Згідно ч.1 статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Відповідно до абзацу сьомого частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) за оптову і роздрібну торгівлю спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач отримала ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою господарської одиниці: АДРЕСА_1 №0280308201800472 терміном дії з 26.09.2018 по 26.09.2019 та №02080308201903134 терміном дії з 30.09.2019 по 30.09.2020.
Разом з цим, під час перевірки відповідачем встановлено, що згідно електронних копій розрахункових документів (фіскальних касових чеків) позивач у період з 27.09.2021 по 29.09.2021 здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Загальна вартість алкогольних напоїв, реалізованих за вказаний період  становила 487,50 грн. Зазначені обставини позивач не заперечує.
Судом першої інстанції обґрунтовано відхилені довози позивача щодо відсутності її вини у вчиненні вказаного порушення, адже позивачем не доведено, що затримка у два дні в отриманні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями була зумовлена затягуванням видачі такої ліцензії з боку відповідача. 
При цьому, здійснення позивачем 12.09.2019 завчасної оплати не є створює обов`язку у відповідача щодо видачі такої ліцензії з дати оплати, оскільки, відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР, ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів з дня одержання заяви про видачу ліцензії з визначеним переліком документів. 
В матеріалах справи міститься заява позивача від 30.09.2019 про отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, в п.9 якої позивачем вказано дату початку дії ліцензії з 30.09.2019.
Доказів оскарження дій відповідача щодо несвоєчасної видачі ліцензії матеріали справи не містять.
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що позивачем у період з 27.09.2021 по 29.09.2021 здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, що є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених абзацом сьомим частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР, що свідчить про правомірність спірного рішення.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Сушко О.О.