ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022 року          м.Дніпро         Справа №  904/7273/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),
суддів: Дарміна М.О., Березкіної О.В.,  
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 у справі №904/7273/21 (суддя Ярошенко В.І.)
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро
до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область
про стягнення збору за зберігання вантажу

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" про стягнення збору за зберігання вантажу в сумі 28 338, 84 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № ПР/М-20-1-9/НЮдч від 27.11.2020, в частині затримки навантажених вагонів відповідача на станції позивача Великий Кут 11.02.2021 понад 12 годин (11.02.2021 з 17 год. 50 хв. до часу фактичної відправки 12.02.2021 о 16 год. 45 хв.), що призвело як до порушення Статуту залізниць України та Правил приймання вантажів до перевезення, так і до нарахування збору за зберігання вантажу в загальній сумі – 28 338, 84 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 у справі №904/7273/21 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 28338 грн. 84 коп. збору за зберігання вантажу та 2270 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.
Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Суха Балка" (ПрАТ "Суха Балка", відповідач) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 по справі №904/7273/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Скаргу подано із заявою, в якій апелянт просить поновити для ПрАТ "Суха Балка" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 по справі №904/7273/21.
При цьому в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що:
- обґрунтовуючи затримання вагонів на станції завантаження Великий Кут, з причин, що залежать від ПрАТ "Суха Балка", позивач послався на акт загальної форми № 366 від 11.02.2021, складений в односторонньому порядку;
- повідомлення про обмеження перевезень, отримане залізницею від ЗССК Карго в Україні від 11.02.2021 №4, передано вантажовідправнику (відповідачу) 11.02.2021 о 17:50 годині, вже після здійснення приймання вагонів залізницею до перевезення. 
Так, відповідно до пам"яток №№114, 115, 116 спірні 53 вагони були подані під завантаження, яке прямувало через станцію Чоп до Чехії; вантажні операції відповідачем завершені 11.02.2021, про що залізницю попереджено повідомленням №43 (вагони готові до відправлення 11.02.2021 о 14:10 годині); вагони передані залізниці до відправки згідно підписаних пам"яток №80 від 11.02.2021 (о 16:10 годині) та №81 від 11.02.2021 (о 17:50 годині). 
Тим більш, апелянт зазначає, що наданий у справі витяг із Книги повідомлень форми ГУ-2 засвідчений з порушеннями, зокрема він не містить інформації, передбаченої стандартом ДСТУ 4163:2020.
Тому апелянт вважає, що затримка вагонів, яка відображена в Акті загальної форми ГУ-23 № 366 від 11.02.2021, на станції Великий Кут відбувалась не з причин, що залежать від Відповідача, а з причин, що залежать від позивача, що виключає його вину, а відтак, покладення на нього відповідальності у вигляді сплати збору зберігання вантажу.
До того ж, констатує, що забрати вагони на власну колію не мало можливості, тому що одразу після їх здачі на відправлення, на завантаження була направлена інша партія вагонів. 

Акціонерне  товариство  "Українська  залізниця" в особі Регіональної  філії  "Придніпровська  залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечила, вважає рішення законним і обґрунтованим, зауважує, що обмеження перевезень, через які не прийнято до перевезення вантаж, наданий відповідачем 11.02.2021, були введені не з ініціативи Позивача, а за повідомленням ЗССК Карго (обмеження іноземної держави – Словаччини), до якої планував перевезення відповідач. 
Згідно з п.31 Правил приймання вантажів до перевезення після отримання повідомлення відправник має протягом 12 годин припинити або обмежити до встановлених залізницею розмірів відвантаження продукції. З урахуванням отримання відповідачем повідомлення про обмеження перевезень 11.02.2021 о 17:50 годині, він мав до 12.02.2021 до 05:50 години повернути спірні вагони на власні колії або оформити новий перевізний документ, чого останній не зробив, що і стало підставою затримки вагонів до моменту оформлення нового перевізного документу та, як наслідок, нарахування збору за зберігання вантажу. Вказаний факт зафіксований актом загальної форми ГУ-23 №366 від 11.02.2021. Також на підставі цього акту залізницею заведена накопичувальна картка форми ФДУ-92 №12029002, яку відповідач підписав із зауваженням, через що і виник спір.
Щодо факту одностороннього складення акту №366 від 11.02.2021, то згідно з актом загальної форми ГУ-23 №378 від 11.02.2021 засвідчено неявку представника відповідача (Лихиної О.М.) для підписання акту №366 від 11.02.2021), відтак, підпис представника відповідача на акті №366 відсутній не через те, що акт не надано на підпис, а через небажання представника відповідача підписувати документ. 

Відповідно до  протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2021, справу №904/7273/21 передано колегії суддів у складі: Подобєд І.М. (головуючий, доповідач), Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2021 поновлено Приватному акціонерному товариству "СУХА БАЛКА" пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 у справі №904/7273/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "СУХА БАЛКА" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 у справі №904/7273/21; вирішено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження; сторонам наданий строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.
14.03.2022 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту  2.3.50 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/7273/21 у зв"язку з припиненням повноважень судді Подобєда І.М. відповідно до ст.123 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".  
Згідно з  протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2022, справу №904/7273/21 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Березкіна О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2022 (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Березкіна О.В.) справу "№904/7273/21 прийнято до провадження вказаним складом суду; з урахуванням суми спору вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
27.11.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Залізниця, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Суха Балка" (далі - власник колії, відповідач) було укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії     відповідача, яка примикає до станції Вечірній Кут Регіональної філії "Придніпровська залізниця" № ПР/М-20-1-9/НЮдч (далі - договір), за умовами пункту 1 якого згідно з Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає в парній горловині до колії № 21через стрілку №31 в непарній горловині станції Вечірній Кут і яка обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є сигнальний знак "Межа під`їзної колії", який встановлено проти стику рамної рейки стрілочного переводу № 35СК.
Розгорнута довжина під`їзної колії складає 3427, 25 погонних метрів (пункт 2 договору).
Згідно з пунктом 4 договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України.
Відповідно до пункту 5 договору подача вагонів на під`їзну колію виконується за повідомленнями. Повідомлення про подачу вагонів на під`їзну колію передаються відповідальним працівником станції по телефону відповідальному працівнику власника колії не пізніше, ніж за 2,0 години до подавання вагонів з реєстрацією в Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2.
У пункті 6 договору визначено, що вагони для під`їзної колії подаються локомотивом Залізниці на одну із колій: - приймально-відправну № 5, 6; - сортувально-відправну № 7; - сортувальну № 13, 14, 15, 16 станції Вечірній Кут. Здавання вагонів у технічному та комерційному відношенні провадиться на одній із колій № 5, 6, 7, 13, 14, 15, 16 станції Вечірній Кут.
Максимальна кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії становить не більше 36 завантажених осей (9 фізичних вагонів) або 112 порожніх осей (28 фізичних вагонів), по вазі не більше 840 тон.
Пунктом 8 договору передбачено, що про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє Залізницю. Повідомлення передає відповідальний представник власника колії відповідальному працівнику станції Вечірній Кут по телефону не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичної здачі вагонів, з наступним наданням повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999.
Згідно з пунктом 9 договору з під`їзної колії вагони повертаються всією партією, одночасно переданою в кількості не більше: за довжиною 112 завантажених осей (28 фізичних вагонів) або 112 порожніх осей (28 фізичних вагонів). Приймання вагонів залізницею здійснюється на коліях № 5, 6, 7 станції Вечірній Кут. Приймання вагонів Залізницею здійснюється маршрутами, які формуються у відповідності до Правил технічної експлуатації залізниць України. Маршрути формуються власником колії на коліях залізничної станції Вечірній Кут.
Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (пункт 10 договору).
У пункті 11 договору вказано, що для під`їзної колії встановлюється час перебування на ній вагонів -15, 5 годин.
Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів 0, 00 км в обидва кінці (пункт 12 договору).
За умовами пункту 13 договору власник колії сплачує Залізниці:
- плату за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо) - згідно з Правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативно-правовими актами.
Власник колії відшкодовує Залізниці витрати на утримання смуги відведення в розмірі земельного податку за 2020 рік 8694, 30 грн. за рік без ПДВ.
Також, пунктом 13 договору передбачено, що списання здійснюється з особового рахунку Власника колії. За наступний рік збір стягується одноразово у першій декаді січня. Про зміни розміру витрат на утримання смуги відведення залізниця письмово повідомляє власника колії із зазначенням суми витрат, дати введення її з дію та проводить розрахунок. Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".
Відповідно до пункту 14 договору Власник колії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 Статуту залізниць України, розділу IV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами. Вагони з під`їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно з статтею 35 Статуту залізниць України.
Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 06.12.2020 по 05.12.2025 включно (пункт 18 договору).
09.12.2020 за наслідками узгодження розбіжностей сторонами погоджено протокол розбіжностей до договору, за умовами якого пункт 9 договору залишено у редакції залізниці, а саме: "З під`їзної колії вагони повертаються всією партією, одночасно переданою в кількості не більше: за довжиною 112 завантажених осей (28 фізичних вагонів) або 112 порожніх осей (28 фізичних вагонів). Приймання вагонів залізницею здійснюється на коліях № 5, 6, 7 станції Вечірній Кут. Приймання вагонів залізницею здійснюється маршрутами, які формуються у відповідності до Правил технічної експлуатації залізниць України. Маршрути формуються власником колії на коліях залізничної станції Вечірній Кут."
Доказів припинення чи визнання недійсним вказаного вище Договору сторонами суду не надано.
З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2021 о 16 годині 10 хвилин, після закінчення вантажних операцій з вагонами, згідно з повідомленням № 43 вантажовласника від 11.02.2021 о 14 годині 10 хвилин (про закінчення вантажних операцій з вагонами напрямком Вечірній Кут-Чоп-Чехія), Приватним акціонерним товариством "Суха Балка" було виставлено на колії станції Вечірній Кут - 25 завантажених вагонів, що підтверджується Пам`яткою форми ГУ-45 про забирання вагонів № 80 від 11.02.2021, підписаною вищезгаданим повноважним представником вантажовласника (Лихиною О.М.) без будь-яких заперечень, як і Акт загальної форми ГУ-23 № 354 щодо віднесення на відповідальність вантажовласника Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на виконання п. 8 Правил користування вагонами та контейнерами – факту затримки вищезгаданих 25 завантажених вагонів в очікуванні накопичення маршруту.
Вказані вагони простоювали на коліях станції Вечірній Кут з 11.02.2021 о 16 годині 10 хвилин (момент виставлення з під`їзної колії) до 11.02.2021 17 години 50 хвилин - часу виставлення з під`їзної колії другої групи вагонів з метою формування маршруту для відправлення на станцію Чоп у відповідності до умов пункту 9 договору, згідно з повідомленням про закінчення вантажних операцій з другою групою вагонів від 11.02.2021, що зафіксовано пам`яткою про забирання вагонів форми ГУ-45 № 81 від 11.02.2021, яка також підписана вищезгаданим повноважним представником вантажовласника (Лихиною О.М.) без будь-яких зауважень.
Проте, 11.02.2021 о 17 год. 50 хв. операція по здійсненню прийому вантажу залізницею до перевезення не була виконана по маршруту відправлення на станцію Чоп, так як згідно із засвідченої копії витягу з Книги повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 (передбаченої п. 5 договору), відповідача повідомлено (11.02.2021 о 17 годині 50 хвилині) про введені конвенційні обмеження (згідно Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення  від 01.11.1951 з відповідними змінами на 01.07.2021, учасниками якої є як Україна, так і Словацька Республіка), що підтверджується  Повідомленням ЗССК Карго Словаччина від 11.02.2021 №4 – про тимчасове припинення руху з 11.02.2021 14год 00 хв. та неприймання вагонів на свою територію через форс-мажорну обставину – снігову катастрофу, згідно п. 7.1 службового припису до вказаної Угоди.
Відповідач спірні вагони на свої під`їзні колії не прибрав до моменту оформлення нового перевізного документу, накладної №47863345, відомості по якій підтверджено електронним цифровим підписом, на виконання умов договору, працівником Залізниці 12.02.2021 о 16:36 щодо перевезення аглоруди вантажовідправника на станцію призначення Асланове Донецької залізниці, що стало підставою оформлення позивачем 11.02.2021 ще одного Акту загальної форми ГУ-23 № 366 в підтвердження факту затримки усіх 53 завантажених вагонів, в якому зафіксовано час простою на колії станції Верхній Кут з 11.02.2021 – 17 год.  50 хв. до 12.02.2021 – 16 год. 45 хв. (час закінчення затримки вагонів), який не було підписано повноважним представником відповідача.
Факт неявки представника відповідача для підпису акту загальної форми ГУ-23 №366 від 11.02.2021 зафіксовано Актом загальної форми ГУ-23 № 378 від 13.02.2021 за підписом трьох працівників позивача.
Станцією відправлення Верхній Кут за весь час затримки вагонів нарахований збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою ф. ФДУ-92 № 12029002 від 12.02.2021 в розмірі 28338,84 грн. (а.с.8), яку підписано повноважним представником відповідача із зауваженнями щодо незгоди з нарахованою сумою за зберігання вантажу, з огляду на те, що Конвенційна заборона на призначення Чоп-Чехія, у зв`язку із сніговою катастрофою на час здавання вагонів оголошена по Укрзалізниці не була.
Відповідач нарахований збір за зберігання вантажу в сумі 28338,84 грн не сплатив, що і стало підставою звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, господарський суд виходив із доведеності позивачем належними та допустимими доказами вини відповідача у несвоєчасному забиранні вантажу на свою під`їзну колію/оформленні нового провізного документу/ після отримання повідомлення про обмеження перевезень. При цьому підстави для звільнення від відповідальності в цьому випадку відсутні, відповідачем не доведені. 

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Аналізуючи відносини сторін, колегія суддів зазначає, що вони стосуються перевезення вантажів залізницею, тому регламентуються главою 64 підрозділу 1 розділу 3 книги 5 Цивільного кодексу України, Господарським кодексом України, спеціальними нормативними актами у сфері перевезення. 
Відповідно ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. 
Згідно з ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються з ч. 2 ст. 908 та ст.920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Положеннями статті 42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення. 
Відповідно до ст. 46, 47 Статуту залізниць України, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
У разі прибуття вантажу на адресу одержувача, поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом та ін.), останній зобов`язаний прийняти такий вантаж від станції на відповідальне зберігання.
Для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під`їзні колії (ст. 64 Статуту).
Статтею 71 Статуту залізниць України визначено, що порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.
Збір за зберігання вантажу нараховується згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).
Термін безоплатного зберігання обчислюється:
- якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження;
- при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;
- при затримці - з моменту затримки.
Збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом, визначеним пунктом 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317. 
Так, відповідно до підпункту 2.1 п.2 р.ІІІ Збірника після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тонн.
Згідно     з наказом Міністерства інфраструктури України від 11.08.2021 №418 “Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів “Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги”, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.08.2021 за №    1070/36692, до тарифів, плат та зборів, що вказані у розділах II і III Збірника тарифів, застосовується коефіцієнт 3, 023.
Відповідно до п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
За приписами пункту 9 Правил зберігання вантажів факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.
За статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
Згідно з пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.
Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у  засвідченні обставин,  що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.
За приписами ст.29 Статуту залізниць України Укрзалізниця має право запроваджувати,  за погодженням з  Мінтрансом,  тимчасові обмеження щодо перевезень в  окремі  райони під  час стихійного лиха,  виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення.
Пунктом 31 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000    № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 861/5082, регламентовано, що відповідно до   статті 29   Статуту залізниць України приймання вантажів до перевезення може бути тимчасово припинене або обмежене, про що залізниця повідомляє вантажовідправника, в порядку, визначеному договором про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, форма якого наведена у   додатку 1   до Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 864/5085. Після одержання повідомлення відправник протягом 12 годин повинен припинити або обмежити до встановлених залізницею розмірів відвантаження продукції.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що після пред"явлення залізниці для перевезення вантажу у 53 вагонах 11.02.2021 о 17:50 годині  до станції призначення Чоп Львівської залізниці (з подальшим направленням до Чехії), вказана операція не була виконана та відповідача повідомлено 11.02.2021 о 17:50 годині про запровадження конвенційних обмежень залізничних перевезень Словаччиною (повідомлення ЗССК Карго від 11.02.2021 №4), зокрема всіх видів залізничних відправлень щодо всіх станцій АТ "Українська залізниця" через дільницю Чоп-Чієрна над Тісоу та Ужгород-Матевце, про що зроблено відповідний запис у Книзі повідомлень форми ГУ-2  (а.с.18).
Апелянт в апеляційній скарзі факт отримання цього повідомлення 11.02.2021 о 17:50 годині визнає (втім, зазначаючи, що після пред"явлення вагонів до перевезення), у зв"язку з чим не приймаються доводи апеляційної скарги про невідповідність засвідчення копії витягу з Книги повідомлень форми ГУ-2 державному стандарту ДСТУ 4163:2020. 
Факт затримання вагонів на станції відвантаження Верхній Кут в очікуванні для забирання на власну під"їзну колію вантажовідправника, після запроваджених конвенційних обмежень, доведений позивачем актом загальної форми ГУ-23 № 366 від 11.02.2021 (а.с.9), в якому вказаний час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери, а також актом загальної форми ГУ-23 №378 від 13.02.2021 зафіксований факт неявки представника відповідача для підписання акту №366 від 11.02.2021. 
Акти загальної форми складені у відповідності до Правил складання актів, відтак, є належними і допустимими доказами, які засвідчують зазначені в них обставини.
З урахуванням наведеного не приймаються доводи апеляційної скарги про складення акту №366 від 11.02.2021 в односторонньому порядку.

За весь час затримки спірних вагонів на підставі акту загальної форми ГУ-23 та згідно з Тарифним керівництвом № 1 позивачем розрахований збір за зберігання вантажу згідно накопичувальної картки ф.ФДУ-92 № 12029002 від 12.02.2021 в розмірі 28 338,84 грн (23 615,70 грн +4723,14 грн ПДВ). (а.с.8).
Розрахунок збору за зберігання вантажів здійснений позивачем правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.
За цих обставин, з урахуванням наведених правових положень, колегія суддів вважає, що позивачем правомірно нараховано відповідачу збір за зберігання вантажу в сумі 28 338,84 грн, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Щодо доводів про відсутність підстав для нарахування збору за зберігання вантажу, через затримку вагонів з вини залізниці, то суд зазначає, що за приписами ст.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать  підприємствам,  організаціям,  установам,  громадянам  -  суб`єктам підприємницької   діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:
10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;
20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;
30 відсотків  провізної  плати  - за прострочення на чотири і більше діб.
Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин. 
При цьому доказів того, що між сторонами 11.02.2021 оформлено договір перевезення, за відповідною накладною, матеріали справи не містять, оскільки накладна за спірним вантажем оформлена 12.02.2021 о 16:36 годині і до іншого пункту призначення (ст.Асланово Донецької залізниці). 
За нормами ст.121 Статуту та п.16 Правил користування вагонами і контейнерами, вантажовідправник,  вантажоодержувач,  порт звільняються тільки від плати за користування вагонами і контейнерами у випадках:
а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що  спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо  або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним  положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; 
б) у разі подання залізницею вагонів  (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів  відправника і одержувача;
в) у інших випадках, передбачених Правилами. 
Щодо збору за зберігання вантажу з вини одержувача після безоплатного зберігання нормативно-правові акти виключень не мають. 
При цьому стягнення збору за зберігання вантажу передбачено умовами договору, укладеного між сторонами. 
Колегія суддів наголошує, що після запроваджених конвенційних обмежень перевезень, у визначений нормативно-правовими актами строк – 12 годин з моменту отримання повідомлення про запроваджені обмеження, апелянт виставлений вантаж на власну під"їзну колію не забрав, як і вчасно не оформив новий перевізний документ. 
Пунктом 7 Правил зберігання вантажів передбачено, що на прохання  вантажовласників залізниця може надавати їм місця в смузі відведення, на відкритих майданчиках та в складах станцій для зберігання  вантажів на строк, більший граничного терміну зберігання. Умови такого зберігання вантажів і плата за нього визначаються    окремою угодою між залізницею і вантажовласником. За умовами такої самої угоди можуть зберігатися вантажі у вагонах і контейнерах.
Слід наголосити, що окремої угоди між сторонами про зберігання вантажу на коліях станції Залізниці понад граничний строк і встановлення плати за таке зберігання між сторонами немає, відповідачем таких доказів до матеріалів справи не надано. При цьому ним же самим у апеляційній скарзі констатовано, що виставлений вантаж він не міг забрати вчасно на свою під"їзну колію через її зайнятість, тим самим, підтвердивши наявність власної вини у затримці вагонів. 

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що  розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,  правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Оскільки загальна ціна позову становить 28 338,84 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії  малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.  
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 у справі № 904/7273/21 - залишити без задоволення.
Рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 у справі №904/7273/21 – залишити без змін.
Судові витрати Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.05.2022.

Головуючий суддя                                                                                          О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                              О.В. Березкіна

Суддя                                                                                                              М.О. Дармін