Ухвала
 
20 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 344/16868/17
провадження № 61-745ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , треті особи: Приватне підприємство «ФІТОФАРМ», ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило в рахунок погашення заборгованості: за кредитним договором від 12 грудня 2005 року № 564/248-05, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), який змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 , за основним боргом і процентами в розмірі 56 606,14 доларів США та пенею в розмірі 1 842,79 грн; за кредитним договором від 05 квітня 2006 року № 16/06-232, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та Приватним підприємством «ФІТОФАРМ» (далі - ПП «ФІТОФАРМ»), за основним боргом і процентами в розмірі 251 601,31 грн та пенею в розмірі 31 616,18 грн; за кредитним договором від 12 вересня 2006 року № 11039737000, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , за основним боргом і процентами в розмірі 44 379 доларів США та пенею в розмірі 240 016,75 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - належне іпотекодавцю ОСОБА_1 домоволодіння загальною площею 385,5 кв. м, житловою площею 218,80 кв. м на АДРЕСА_1 , розташоване на земельній ділянці площею 0,0835 га, шляхом реалізації нерухомого майна в межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», із встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предмета іпотеки в розмірі 3 398 666 грн.
 
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2019 року позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості: ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором від 12 грудня 2005 року № 564/248-05 в розмірі 43 088,29 доларів США, що станом на день проведення розрахунку еквівалентно 502 537,99 грн, з яких: 24 041,90 доларів США - заборгованість за кредитом, 19 009,69 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2,3 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 34,4 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами; ПП «ФІТОФАРМ» перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором від 05 квітня 2006 року № 16/06-232 в розмірі 119 610,88 грн, з яких: 60 730 грн - заборгованість за кредитом, 47 533,40 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3 056,23 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 3 291,25 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, 5 000 грн - штраф; ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором від 12 вересня 2006 року № 11039737000 в розмірі 166 476,31 грн, звернено стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 15 грудня 2005 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , договором іпотеки від 06 квітня 2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», ПП «ФІТОФАРМ» та ОСОБА_1 , договором іпотеки від 13 вересня 2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме: на належні іпотекодавцю ОСОБА_1 домоволодіння загальною площею 385,5 кв. м, житловою площею 218,8 кв. м, разом із земельною ділянкою площею 0,0835 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом реалізації нерухомого майна в межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», із встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предмета іпотеки в розмірі 3 398 666 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення цього ж суду від 08 квітня 2019 року залишено без задоволення.
 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року (повний текст якої складено 09 грудня 2021 року) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сікомаса С. В. залишено без задоволення, а заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2019 року - без змін.
 
10 січня 2022 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову через сплив позовної давності.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків,  а саме - заявнику необхідно було подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу із зазначенням в ній передбаченої (передбачених) статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга, і сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 23 658,76 грн. Також заявнику було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Листом Верховного Суду від 25 січня 2022 року № 2275/0/222-22 на адресу ОСОБА_1 , зазначену ним в касаційній скарзі, а саме: АДРЕСА_2 , було направлено ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху. Однак вказаний лист повернувся до Верховного Суду 25 січня 2022 року (0306308069895) з відміткою служби поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».
 
Листом Верховного Суду від 15 лютого 2022 року № 5481/0/222-22 на вищевказану адресу повторно було направлено ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху. Зазначений лист повернувся до Верховного Суду 26 квітня 2022 року (0306308177078) з відміткою служби поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».
 
Листом Верховного Суду від 29 квітня 2022 року № 9274/0/222-22 на вищевказану адресу втретє було направлено ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху. Вказаний лист повернувся до Верховного Суду 16 травня 2022 року (0306308312978) з відміткою служби поштового зв`язку «неправильно зазначена (відсутня) адреса».
 
Листом Верховного Суду від 25 травня 2022 року № 12860/0/222-22 на відкориговану згідно із зазначеним ОСОБА_1 поштовим індексом 76493 адресу: АДРЕСА_1 ,  було направлено ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху. Зазначений лист повернувся до Верховного Суду 07 червня 2022 року (0306308414720) з відміткою служби поштового зв`язку «неправильно зазначена (відсутня) адреса», примітка: на АДРЕСА_3 .
 
Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
 
Матеріали касаційного провадження не містять заяви особи, яка подала касаційну скаргу, про зміну місця проживання (перебування) або місцезнаходження.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 не зазначено інших засобів зв`язку, крім поштової адреси, на яку неодноразово направлялася ухвала Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху.
 
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.
 
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є             обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так,             Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
 
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
 
Сторони у розумні інтервали часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).
 
Саме на ОСОБА_1 як на особу, яка подала касаційну скаргу та зацікавлена в її розгляді, покладено обов`язок вжиття заходів для ефективного розгляду справи, зокрема і щодо отримання інформації стосовно стану розгляду касаційної скарги та своєчасного подання заяв і клопотань.
 
Станом на 20 червня 2022 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду не надійшло матеріалів на усунення недоліків касаційної скарги.
 
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви № 17160/06 та № 35548/06).
 
Умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95).
 
В цьому провадженні надіслані ОСОБА_1 листи з ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху чотири рази повернулися до Верховного Суду: двічі - з відміткою служби поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою»; та ще двічі - з відміткою «неправильно зазначена (відсутня) адреса».
 
ОСОБА_1 тривалий час не цікавився розглядом його справи, хоча на нього покладено такий обов`язок.
 
При вирішенні питання про повернення касаційної скарги Верховним Судом взято до уваги, що указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а також те, що відповідними указами строк дії воєнного стану було продовжено і він триває й по цей час, водночас Верховним Судом також враховано, що причиною повернення останніх адресованих заявнику поштових відправлень є «неправильно зазначена (відсутня) адреса», а інших засобів зв`язку заявником не зазначено. Оформлення і подання касаційної скарги було здійснено заявником 10 січня 2022 року, тобто до введення в Україні воєнного стану, і коректність зазначення засобу зв`язку повною мірою залежало від самого заявника, який вказав: « АДРЕСА_2 », своєю адресою та адресою третьої особи - ОСОБА_2 . Враховуючи підставу повернення останніх поштових відправлень, адресованих ОСОБА_1 («неправильно зазначена (відсутня) адреса») подальше направлення листів на зазначену заявником адресу є безперспективним. Отже, є підстави вважати, що судом було вжито всіх залежних від нього заходів для прискорення процедури розгляду касаційної скарги.
 
Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
 
Станом на 20 червня 2022 року від ОСОБА_1 не надійшло заяв про продовження процесуального строку, встановленого для усунення недоліків касаційної скарги.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху та її повернення в разі неусунення недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Частинами п`ятою і шостою статті 393 ЦПК України передбачено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.
 
У відведений судом строк заявник не виконав вимог ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху, не подав до суду уточненої касаційної скарги з наведеними в ній підставами касаційного оскарження судових рішень, не сплатив судового збору, недоліків касаційної скарги не усунув, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження. 
 
Тому касаційна скарга підлягає поверненню.
 
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , треті особи: Приватне підприємство «ФІТОФАРМ», ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотекивважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                      В. А. Стрільчук