ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/757/22 Справа № 175/689/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       18 липня 2022 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2022 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, 
за участю:
особи, яка притягується
до адміністративної відповідальності         ОСОБА_1 
потерпілого                                         ОСОБА_2 

ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.
Відповідно до постанови суду першої інстанції, 23.02.2022 року о 08 годині 00 хвилин, в Дніпропетровської області, Дніпровський район, автодорога Н-08 поблизу електроопори № 1-7933303, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mercedes-Benz 308 d, реєстраційний номер НОМЕР_1 не дотримався безпечної дистанції з автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку під керуванням водія ОСОБА_2 .. Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. 
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на поважність причин пропуску такого строку у зв`язку з тим, що будь-яких повідомлень про дату, час та місце розгляду справи він не отримував, а копію оскарженої постанови отримав безпосередньо в приміщенні суду лише 13 червня 2022 року, після чого вже 20 червня 2022 року звернувся з апеляційною скаргою.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що фактичні обставини, зазначені у ньому не узгоджуються з дійсними обставинами справи та його письмовими поясненнями, які містяться в матеріалах справи, а також під час складання даного протоколу йому не було роз`яснено його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, що вказує на те, що протокол у даній справі не може вважатись належним та допустимим доказом його винуватості.
       Крім того, вказує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення всупереч твердженням суду першої інстанції, вказують на відсутність в його діях складу інкримінованого правопорушення..
       Також посилається й на те, що всупереч ст. 268 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто у його відсутність, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, що унеможливило реалізацію ним своїх процесуальних прав, зокрема щодо права на захист та долучення доказів, які підтверджують його невинуватість, яким є відеозапис з реєстратора його автомобіля.
       Зазначає, що при обранні виду та розміру адміністративного стягнення суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 33 КУпАП та не врахував дані про його особу, ступінь вини, наявність у нього роботи, майновий стан, пом`якшуючі обставини, сімейний стан та інше, чим допустив спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення. 
       Позиції учасників апеляційного процесу.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подані ним клопотання та апеляційну скаргу та з підстав, викладених у них просив їх задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження, а постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_2 заперечував проти поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилаючись на відсутність законних підстав для поновлення такого строку, а також заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та вважав постанову суду законною і обґрунтованою у зв`язку з чим просив залишити її без змін. 
Мотиви апеляційного суду.
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи судом першої інстанції та йому стало відомо про наявність постанови суду першої інстанції лише 13 червня 2022 року та у вказаний день він звернувся до суду з заявою про видачу копії постанови та вже 20 червня 2022 року звернувся з апеляційною скаргою. Крім цього, в матеріалах справи міститься супровідний лист від 04 квітня 2022 року про направлення копії постанови ОСОБА_1 , проте конверт повернувся до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання, інших даних щодо отримання копії судового рішення матеріали справи не містять, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку про поважність причин пропуску та необхідність поновлення ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження. 
Щодо доводів апеляційної скарги по суті.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши відеозапис з відеореєстратор, який долучений в судовому засіданні апеляційного суду, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався в повному обсязі, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є обґрунтованими з таких підстав. 
Приймаючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в результаті недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, сталася дана дорожньо-транспортна пригода, яка призвела до механічних пошкоджень транспортних засобів.
В той же час, переглянувши відеозапис з реєстратора автомобіля Mercedes-Benz 308d, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 , який долучений останнім в судовому засіданні, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 13.1 ПДР України з огляду на наступне.
Як видно з вказаного відеозапису, 23 лютого 2022 року, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz 308 d, реєстраційний номер НОМЕР_1 по трасі Н-08 у крайній правій смузі для руху. В цей час, автомобіль Тойота Камрі, під керуванням водія ОСОБА_2 , виїжджаючи з другорядної дороги та у зв`язку з наявністю перешкод у вигляді автомобіля ГАЗ, який стояв на смузі розгону при виїзді з другорядної дороги та автомобіля Хюндай, який стояв у нерухомому стані у крайній правій смузі для руху, виїхав на головну дорогу та вимушено зайняв крайню ліву смугу для руху, об`їжджаючи перешкоду у вигляді вказаних автомобілів.
Заздалегідь реагуючи на зміну дорожньої обстановки, водій ОСОБА_1 почав здійснювати маневр перестроювання з крайньої правої у крайню ліву смугу для руху з метою безпечного об`їзду перешкоди у вигляді автомобілів ГАЗ та Хюндай.
Однак, автомобіль Тойота, під керуванням ОСОБА_2 , зайнявши ліву смугу для руху та фактично порівнявшись з автомобілем Хюндай, який стояв у нерухомому стані у правій смузі для руху, зупинив свій транспортний засіб та перебував у нерухомому стані, в результаті чого ОСОБА_1 , вже перебуваючи у лівій смузі для руху та не передбачаючи, що автомобіль Тойота зменшить швидкість до повної зупинки, здійснив з ним зіткнення. При цьому, будь-яких перешкод для подальшого здійснення руху автомобіля Тойота у лівій смузі для руху не було і такі дії були непередбачувані для водія ОСОБА_1 , а тому, у зв`язку з тим, що водій ОСОБА_2 перегородив смугу для руху та зупинився на автодорозі де дозволена швидкість руху складає 90 км/год, водій ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості об`їхати вказаний транспортний засіб, оскільки його проїзд було заблоковано у всіх смугах для руху, що й стало причиною для зіткнення транспортних засобів.
Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції.
Згідно п.п. 15.1, 15.2 ПДР України, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).
Відповідно до п.п. “ж” п. 15.9 ПДР України, зупинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився. 
Аналізуючи вказаний відеозапис та вищезазначені положення Закону, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 у даній дорожній обстановці, відсутнє порушення п. 13.1 ПРД України, яке ставиться йому в провину, оскільки будь-які підстави для зупинки транспортного засобу Тойота, на переконання апеляційного суду, були відсутні.
Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення. 
Порушення будь-яких інших вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не ставилось в провину. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
       За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість викладеного у постанові суду першої інстанції висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП. 
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  за ст. 124 КУпАП скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                О.П. Піскун