ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/19765/20                                                                     

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

09 червня 2022 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.
За участю секретаря: Шевченко Е.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року, суддя Качур І.А., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІКС" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІКС" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову НКРЕКП «Про накладення штрафу на ТОВ «ЕНЕРДЖІКС» за порушення Ліцензійних умов з перепродажу електричної енергії та Ліцензійних умов з постачання електричної енергії споживачу» від 15.07.2020 № 1410.
Позовні вимоги обґрунтовано відсутністю порушення позивачем вимог законодавства у сфері постачання електричної енергії, встановлення відповідачем якого стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Крім того, позивач акцентує увагу на порушенні порядку прийняття оскаржуваного рішення в частині забезпечення участі позивача у цьому процесі.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що 03 червня 2020 року НКРЕКП прийнято постанову № 1033 від 03.06.2020 про проведення позапланових виїзних перевірок дотримання вимог законодавства та Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії, Ліцензійних умов з постачання електричної енергії споживачу, Ліцензійних умов з перепродажу електричної енергії (трейдерської діяльності) та Ліцензійних умов зі здійснення функцій гарантованого покупця деякими ліцензіатами (далі - «Постанова № 1033»). Постановою № 1033 визначено перелік суб`єктів господарювання, щодо яких проводиться позапланові виїзні перевірки, зокрема ТОВ «ЕНЕРДЖІКС».
Комісія з проведення перевірки прибула 23 червня 2020 року до офісу ТОВ «ЕНЕРДЖІКС» за адресою: АДРЕСА_1 .
Комісія з проведення перевірки пред`явила уповноваженій особі ТОВ «ЕНЕРДЖІКС» Кулібабі О.О. службові посвідчення, оригінал посвідчення на проведення позапланової виїзної перевірки від 15 червня 2020 року № 295 та надала його копію, а також листом від 23 червня 2020 року № 57-35/784 вручила запит до перевірки (вх. товариства № 185 від 23 червня 2020 року) щодо надання необхідних документів (далі - «Запит»),
На вказаний Запит Ліцензіатом було надано запитувану інформацію листом від 23 червня 2020 року № 317.
За результатами проведення позапланової виїзної перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та ліцензійних умов з постачання електричної енергії споживачу був складений Акт від 25 червня 2020 року № 239 (далі - «Акт»),
Представник ТОВ «ЕНЕРДЖІКС» Кулібаба О.О. в Акті зазначив, що з фактами, даними та висновками, що викладені в Акті, категорично не погоджується, а заперечення на Акт будуть викладені письмово та направлені на адресу НКРЕКП у строки передбачені діючим законодавством.
Так, зазначеним актом встановлено недотримання позивачем вимог нормативно-правових актів, що регулюють діяльність ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов, а саме: Правил поведінки на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку, які є додатками 7 до Правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 308:
- пп. 2 п. 2.4 глави 2 щодо обов`язку учасників РДН/ВДР не займатися діяльністю, що може призвести до маніпулювання ринком;
- пп. 4 п. 4.4 глави 4 щодо заборони учасникам РДН/ВДР здійснювати маніпулювання ринком;
- пп. 15 п. 2.2 Ліцензійних умов щодо обов`язку ліцензіата при підготовці та/або подачі заявок (пропозицій) на ринку електричної енергії не вчиняти дії, які можуть призвести до маніпулювання цінами або до інших спотворень конкуренції на ринку;
- пп. 17 п. 2.2 Ліцензійних умов щодо обов`язку ліцензіата для забезпечення постачання електричної енергії споживачам здійснювати купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку і на балансуючому ринку, а також шляхом імпорту відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії.
Постановою відповідача від 15.07.2020 № 1410 «Про накладення штрафу на ТОВ «ЕНЕРДЖІКС» за порушення Ліцензійних умов з перепродажу електричної енергії та Ліцензійних умов з постачання електричної енергії споживачу», на позивача, за порушення ним пп. 12 п. 2.2 та пп. 17 п. 2.2 Ліцензійних умов з постачання електричної енергії споживачу, затверджених постановою НКРЕКП 15.07.2020 № 1410, щодо обов`язку ліцензіата для забезпечення постачання електричної енергії споживачам здійснювати купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку і на балансуючому ринку, а також шляхом імпорту відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії, на позивача накладено штраф у розмірі 85  000,00 грн.
Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормативно-правовим актом, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, є Закон України «Про ринок електричної енергії» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин). 
У силу п. 72 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», регулятором є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про ринок електричної енергії», господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться на ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії.
Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерської діяльності, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця затверджуються Регулятором (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Пунктом 11 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що регулятор має право проводити перевірки учасників ринку електричної енергії (крім споживачів) відповідно до цього Закону.
Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначений Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Згідно з п. 6 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», під час здійснення державного контролю Регулятор має право накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.
За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: 1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; 2) накладення штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії (ч. 2 ст. 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).
Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про ринок природного газу», «;Про теплопостачання» (ч. 4 ст. 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).
Так, у силу ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності.
Як убачається із матеріалів справи, в акті перевірки відповідачем, в якості порушення позивачем вимог законодавства у сфері постачання електричної енергії, було акцентовано увагу на тому, що аналіз наданих ТОВ "ЕНЕРДЖІКС" договорів, актів купівлі-продажу електричної енергії, оборотно-сальдових відомостей за період з грудня 2019 року по лютий 2020 року свідчить про те, що позивач здійснював діяльність з купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу на перед» (далі також - РДН), внутрішньодобовому ринку (далі також - ВДР), на балансуючому ринку з метою врегулювання небалансів на ринку електричної енергії та здійснювало постачання електричної енергії споживачам.
Так, різниця між купленою та проданою Ліцензіатом електричною енергією: на ОЕС становить від -300,433 МВт. год до -13 998,9 МВт. год, що складає від -1 % до -3 % обсягу товарної продукції Ліцензіата, що свідчить про недотримання вимог щодо необхідності забезпечення балансу між попитом та пропозицією електричної енергії, тобто Ліцензіат здійснював продаж електричної енергії без фактичної її наявності в нього на конкретну торгову годину.
Разом з тим, дії учасника ринку в частині подачі заявок на продаж електричної енергії в обсягах, що перевищують наявний у нього попередньо закуплений обсяг електричної енергії, є порушенням зазначених вище нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, оскільки зазначені заявки створюють штучний попит (пропозицію) на організованих сегментах ринку, призводить до неможливості завчасного прогнозування обсягу генерації/споживання електричної енергії тощо.
До того ж, дефіцит електричної енергії, що виник від продажу електричної енергії у обсягах більших, ніж обсяги закупівлі, покривався за рахунок купівлі електричної енергії на балансуючому ринку (тобто НЕК «УКРЕНЕРГО» під час визначення балансу електричної енергії в кінці доби продавав Товариству електричну енергію, яка була продана Товариством раніше, без її купівлі (покривав дефіцит, що виник)).
Отже, наявність у Ліцензіата значної різниці між обсягами купівлі та продажу електричної енергії за звітні місяці свідчать про недотримання вказаних вище вимог щодо необхідності забезпечення балансу між попитом та пропозицією електричної енергії, а також об`єктивного та достовірного складення графіків одиниць постачання/споживання електричної енергії та дотримання зазначених графіків.
Департамент ліцензійного контролю додатково зазначає, що дійсно вимогами пункту 1.6 Вимог до складання заявок на торги, які є додатком № 4 до Правил ринку РДН та ВДР визначено, що ціни на електричну енергію, що зазначаються в заявках на торги на РДН, повинні бути, зокрема, у межах мінімальної ціни на РДН - 10,00 грн/МВт год та максимальної ціни на РДН - 50000,00 грн/МВт год, а також вимогами нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії не визначено чітких критеріїв та дій учасників ринку, які підпадають під визначення «маніпуляції».
Згідно з пунктом 3.2.1 глави 3.2 Правил ринку РДН та ВДР, учасники РДН/ВДР можуть подавати заявки на торги на РДН за 7 календарних днів до доби постачання і до 12:00 години доби, що передує добі постачання («закриття воріт РДН»).
Оператор ринку о 12:00 годині доби, що передує добі постачання, по кожній торговій зоні для кожного розрахункового періоду доби постачання проводить торги на РДН (основна сесія). Визначення ціни на електричну енергію та обсягів купівлі-продажу електричної енергії на РДН здійснюється за алгоритмом, передбаченим Порядком визначення ціни на електричну енергію та обсягів купівлі-продажу електричної енергії на РДН (пункт 3.2.13 глави 3.2 Правил ринку РДН та ВДР).
У відповідно до пункту 3.2.6 розділу 3.2 Правил ринку РДН та ВДР ОР перевіряє відповідність сформованих учасниками РДН/ВДР заявок на торги на РДН вимогам пунктів 3.2.1 та 3.2.2 цієї глави та Вимогам до складання заявок та реєструє заявки на торги на РДН, що задовольняють зазначеним вимогам, шляхом призначення заявці унікального коду-ідентифікатора.
Пунктом 3.2.7 розділу 3.2 Правил ринку РДН та ВДР встановлено, що ОР проводить попередню перевірку о 11:30 годині доби, що передує добі постачання, щодо зареєстрованих для відповідної доби постачання заявок на торги на РДН та з 11:30 до 12:00 автоматично здійснює перевірку щодо виконання таких умов:
учасник РДН/ВДР, що подав заявку, продовжує виконання зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії такого учасника РДН/ВДР;
участь на РДН учасника РДН/ВДР, що подав заявку, на добу постачання не призупинена або не припинена;
договір про купівлю-продаж електричної енергії на РДН учасника РДН/ВДР, що подав заявку, є дійсним;
на рахунку ескроу учасника РДН/ВДР достатньо вільних від зобов`язань коштів для покриття:
у разі купівлі електричної енергії - вартості електричної енергії, заявленої учасником РДН/ВДР для купівлі, вартості послуг ОР із здійснення операцій купівлі-продажу на РДН/ВДР, комісії уповноваженого банку (з урахуванням сум податку на додану вартість, які будуть включені до вартості електричної енергії та послуг);
у разі продажу електричної енергії - вартості послуг ОР із здійснення операцій купівлі-продажу на РДН/ВДР, комісії уповноваженого банку (з урахуванням сум податку на додану вартість, які будуть включені до вартості послуг);
заявлені учасником РДН/ВДР для продажу в торговій зоні обсяги електричної енергії не перевищують максимальний обсяг продажу електричної енергії на РДН, що визначається ОСП і надається ОР згідно з Правилами ринку;
ціни у заявках не перевищують порогових цін, встановлених для відповідних розрахункових періодів згідно з пунктом 3.1.6 глави 3.1 цього розділу.
Заявка на торги на РДН не допускається до торгів, якщо хоча б одна з перелічених у пункті 3.2.7 цієї глави умов не виконується (пункт 3.2.9 розділу 3.2 Правил).
Таким чином, судом першої інстанції вірно зауважено, що оскільки заявки Ліцензіата були допущені до торгів на РДН, ним дотримано вимоги пунктом 3.2.7 розділу 3.2 Правил і, зокрема, ціни у заявках не перевищують порогових цін, встановлених для відповідних розрахункових періодів згідно з пунктом 3.1.6 глави 3.1.
Отже, дії Ліцензіата щодо подачі заявок на продаж електричної енергії із ціною, що значно (вдвічі і більше) нижче цін, що склались на ринку «на добу наперед» у відповідні розрахункові періоди, фактично не свідчить про маніпулювання ринком.
Разом з тим, відповідач дійшов висновку, що наявністю у Ліцензіата значної різниці між обсягами купівлі та продажу електричної енергії за звітні місяці свідчать про недотримання вимог щодо необхідності забезпечення балансу між попитом та пропозицією електричної енергії (у т.ч. пункту 1.10.2 Правил ринку РДН та ВДР, статті 3 та 77 Закону України «Про ринок електричної енергії») та свідчить про наявність у позивача значної різниці між обсягами купівлі та продажу електричної енергії протягом періоду, що перевірявся, свідчать про недотримання вказаних вище вимог щодо необхідності забезпечення балансу між попитом та пропозицією електричної енергії, а також об`єктивного та достовірного складення графіків одиниць постачання/споживання електричної енергії та дотримання зазначених графіків.
Таким чином, фактично відповідачем під час перевірки ТОВ "ЕНЕРДЖІКС" було встановлено обставини порушення позивачем вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, що виявилось у незабезпечені балансу між попитом та пропозицією електричної енергії, а також об`єктивному та достовірному складенні графіків одиниць постачання/споживання електричної енергії та дотриманні зазначених графіків.
Водночас, відповідно до вимог ч. 2 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, 1) порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності; 2) недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
У разі скоєння правопорушення на ринку електричної енергії до відповідних учасників ринку можуть застосовуватися санкції у виді, у тому числі, штрафу.
Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, вказаний закон розрізняє наведені правопорушення на ринку електричної енергії як дві окремі підстави для притягнення винних у них осіб до відповідальності, яка може наступати, зокрема, у вигляді штрафу.
Матеріали справи свідчать, що НКРЕКП встановлено саме недотримання ТОВ «ЕНЕРДЖІКС» вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач був притягнутий до відповідальності за порушення на ринку електричної енергії, яке виявилось виключно у порушенні ним, як ліцензіатом, відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності, а саме пп. 17 п. 2.2 Ліцензійних умов щодо обов`язку ліцензіата для забезпечення постачання електричної енергії споживачам здійснювати купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку і на балансуючому ринку, а також шляхом імпорту відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії.
Водночас, під час перевірки позивача, відповідачем не було встановлено обставин постачання електричної енергії споживачам без здійснення купівлі-продажу електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку і на балансуючому ринку, а також шляхом імпорту відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії. Таких доказів не надано відповідачем і до апеляційної скарги.
Окрім того, актом перевірки підтверджується укладання позивачем договорів про участь у ринку «на добу на перед» та внутрішньодобовому ринку, про купівлю продаж електричної енергії на внутрішньодобовому ринку, про купівлю продаж електричної енергії на ринку «на добу на перед», про надання послуг з передачі електричної енергії, про врегулювання небалансів електричної енергії, договорів з операторами системи розподілу, про постачання електричної енергії споживачу. 
Також встановлено, що позивачем не укладались договори купівлі-продажу імпортованої та експортованої електричної енергії.
Таким чиним, матеріалами справи підтверджено та судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач дотримувався вимог Ліцензійних умов щодо обов`язку ліцензіата для забезпечення постачання електричної енергії споживачам здійснювати купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку і на балансуючому ринку, а також шляхом імпорту відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправною та скасування постанови НКРЕКП від 15.07.2020 № 1410.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Степанюк А.Г.