ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 369/8119/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Волчко А.Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 червня 2022 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Лічевецького І.О. та суддів Кучми А.Ю., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції, інспектора першого взводу роти №2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції Шуніна Руслана Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідачів та скасувати постанову серії БАА №117880 від 31.05.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ним не було допущено порушення Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачено частиною 2 статті 126 КУпАП. 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апелянт зазначає, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В свою чергу, жодних доказів вчинення позивачем правопорушення відповідачами не надано. 
Перевіривши повноту встановлення судом попередньої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що 31.05.2021 інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шуніним Р.О. відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №117880 від 31.05.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн.
За змістом постанови ОСОБА_1 31.05.2021 о 00 год. 20 хв. в Київській обл., Києво-Святошинський р-н, с. Горенка по вул. Лісова 25, керуючи транспортним засобом DEFIАNT (мопед), д.н.з. не зареєстрований, не був в застебнутому мотошоломі та без ДНЗ, а також без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив пункт 2.1«а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).
За приписами пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно із статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган Національної поліції.
Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17, від 26 грудня 2019 року у справі №724/716/16-а.
Всупереч зазначеному, Департамент патрульної поліції - відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення в якості належного відповідача залучений не був.
Крім того, колегія суддів зазначає, що батальйон патрульної поліції в селі Чайки УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції та не є юридичною особою, а отже не може бути відповідачем у даній справі у розумінні КАС України.
За правилами частини 7 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений такої процесуальної можливості в межах наданої йому КАС України компетенції.
В свою чергу, позовні вимоги, заявлені до неналежного відповідача, задоволенню не підлягають.
При цьому, колегія суддів зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

Суддя                                        А.Ю.Кучма

Суддя                                        В.П.Мельничук