Справа № 127/73/22 
Провадження № 33/801/458/2022
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Присяжнюка Олександра Григоровича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., стягнуто 496,20 грн судового збору.
Не погодившись з цією постановою, 04 червня 2022 року ОСОБА_1 , через адвоката Присяжнюка О.Г., поштою направив апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його її діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд порушив право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд та право на захист, через те, що розглянув справу без його участі. Крім того, адвокат Присяжнюк О.Г. вказує, що на його думку, жодних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні матеріали справи не містять.
У апеляційній скарзі апелянт також ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що про винесену постанову суду адвокату Присяжнюку О.Г. стало відомо від працівника суду 12 травня 2022 року, після чого він подав заяву про отримання копії цієї постанови. Повний текст постанови адвокат Присяжнюк О.Г. отримав 25 травня 2022 року.
Апеляційний суд вважає, що клопотання слід задовольнити, зважаючи на наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні під час винесення постанови ОСОБА_1 був присутнім та знав про неї (а. с. 13). Копію цієї постанови супровідним листом йому було направлено 30 березня 2022 року (а. с. 16). Разом з тим, відповідно до відмітки на заяві про видачу постанови, захисник ОСОБА_1 – адвокат Присяжнюк О.Г. копію оскаржуваної постанови отримав 25 травня 2022 року (а. с. 17). Апеляційну скаргу направлено поштою 04 червня 2022 року (а. с. 28). 
За правилом статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. 
Отже, направивши апеляційну скаргу 04 червня 2022 року, апелянт направив її в десятиденний строк з дня отримання повного тексту постанови суду першої інстанції. За таких обставин строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.
Належним чином повідомлений ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, однак його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Присяжнюк О.Г. в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав з викладених у ній мотивів. 
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Згідно зі ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2021 року об 11 год. 20 хв. в м. Вінниця на проспекті Коцюбинського, 35 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen T4», державний номерний знак НОМЕР_2 , який стояв попереду, очікуючи зеленого сигналу світлофору. Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження, чим заподіяно майнову шкоду. Своїми діями водій порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Це підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 525779, складеним 23 грудня 2021 року о 12 год. 32 хв. (а. с. 1-2).
У поясненнях, відібраних інспектором взводу І роти І батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Казимрським В.С. 23 грудня 2021 року, ОСОБА_2 пояснив, що зупинився на світлофорі, очікуючи зеленого кольору сигналу світлофору та відчув удар в задню частину свого автомобіля. Вийшовши зі свого автомобіля «Volkswagen T4», державний номерний знак НОМЕР_2 , він побачив, що відбулось зіткнення з автомобілем «Toyota Anvensis», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого одразу почав погрожувати фізичною розправою та згодом втік з місця події. Пізніше, працівники поліції затримали дану особу та ОСОБА_2 переконався, що це дійсно водій автомобіля, що вчинив ДТП (а. с. 4). 
Досліджені судом докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
За змістом ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення за вказаних вище обставин, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було у судовому засіданні та він не мав змоги захистити свої права та інтереси спростовуються матеріалами справи, зокрема, у постанові суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та повідомив, що не перебував за кремом автомобіля «Toyota Anvensis», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент вчинення ДТП, з чого апеляційний суд робить висновок, що останній брав участь у судовому засіданні при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Крім того, апеляційний суд бере до уваги надані до суду першої інстанції ордери на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатами Присяжнюком О.Г. та Корпалом В.М., що свідчить про можливість захисту своїх інтересів не тільки особисто ОСОБА_1 , але й через захисників (а. с. 8, 10). 
Посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке його притягли до відповідальності, спростовуються матеріалами справи, зокрема, належними та допустимими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 525779, складеним 23 грудня 2021 року о 12 год. 32 хв., схемою місця ДТП та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23 грудня 2021 року. 
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не спростував вищевказані докази та не надав належних доказів на спростування його вини у вчиненому правопорушенні ні в суд першої інстанції, ні в суд апеляційної інстанції. 
За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд також дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Присяжнюка О.Г. про виклик свідків необхідно відмовити з огляду на відсутність будь-яких відомостей щодо ОСОБА_3 як свідка під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та взагалі яке відношення ця особа має для встановлення дійсних обставин справи, а також не зазначення ним належного обґрунтування щодо необхідності допиту ОСОБА_2 , пояснення якого по суті справи були надані ним у письмовій формі працівникам поліції.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Присяжнюка Олександра Григоровича про поновлення строку на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2022 року задовольнити. 
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2022 року.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Присяжнюка Олександра Григоровича про виклик свідків відмовити.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Присяжнюка Олександра Григоровича залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2022 року – без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                          О. В. Ковальчук