Постанова
Іменем України
                                                                                       
16 серпня 2022 року
м. Київ
 
справа № 607/15258/19
провадження № 61-4279св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
 
боржник - ОСОБА_1 ,
стягувачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
особа, дії та рішення якої оскаржуються - головний державний виконавець відділу Державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Надія Володимирівна,
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Ярмусем Віктором Дмитровичем, на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 року в складі судді Герчаківської О. Я. та постанову Тернопільського апеляційного суду від 05 квітня 2022 року в складі колегії суддів Хоми М. В., Гірського Б. О., Бершадської Г. В.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Історія справи
 
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця ВДВС у місті Тернополі Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н. В.
 
Скаргу мотивував тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2019 року в справі №607/15258/19 стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 по 40 000 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_5 . На виконання вказаного рішення суду видано виконавчі листи, на підставі яких постановами головного державного виконавця ВДВС у місті Тернополі Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н. В. від 27 серпня 2021 року відкрито виконавчі провадження ВП №66619715, №659235241, ВП №66619607. В межах указаних виконавчих проваджень державний виконавець прийняла постанови від 27 серпня 2021 року про накладення арешту на кошти боржника та від 31 серпня 2021 року про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 для погашення заборгованості перед стягувачами в розмірі 50 % щомісячно до виплати загальної суми боргу 
 
Заявник уважає прийняті державним виконавцем постанови незаконними, оскільки:
внаслідок прийняття постанови від 27 серпня 2021 року накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий позивачем у АТ КБ «ПриватБанк», на який йому здійснюється виплата відшкодувань за користування житлом та за користування комунальними послугами як грошовий еквівалент пільг, наданих ветерану війни (особі з інвалідністю внаслідок війни). Вважає, що вказані кошти є соціальними виплатами, а тому на них не може бути накладено арешт та звернуто стягнення;
зазначення в постановах від 31 серпня 2021 року про звернення стягнення на пенсію позивача для погашення заборгованості перед стягувачами в розмірі 50 % від розміру пенсії щомісячно не відповідає вимогам статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», яка не передбачає здійснення відрахувань з пенсії в указаному розмірі при виконанні судового рішення про відшкодування моральної шкоди. Вважає, що розмір відрахувань підлягає зменшенню до 20 % від розміру пенсії щомісячно.
 
З огляду на викладене просив ухвалити судове рішення, яким:
визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н. В.;
скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н. В. від 31 серпня 2021 року у ВП №659235241 про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 для погашення заборгованості на користь ОСОБА_6 у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу;
скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н. В. від 31 серпня 2021 року у ВП №66619715 про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 для погашення заборгованості на користь ОСОБА_4 у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу;
скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н. В. від 31 серпня 2021 року у ВП №66619607 про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 для погашення заборгованості на користь ОСОБА_4 у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу;
зняти арешт з рахунку №  НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , що накладений на підставі постанови державного виконавця від 27 серпня 2021 року.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду
 
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 року, залишеною без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 05 квітня 2022 року, в задоволенні скарги відмовлено.
 
Судові рішення мотивовані тим, що згідно з частиною другою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру, зокрема, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого. Оскільки в провадженні державного виконавця перебувають виконавчі листи щодо стягнення з боржника коштів на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, суди зробили висновок про те, що визначення державним виконавцем розміру відрахувань з пенсії на рівні 50 % щомісячно відповідає чинному законодавству.
 
Відмовляючи в задоволенні вимоги про зняття арешту з рахунку №  НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк», суди виходили з того, що АТ КБ «ПриватБанк» підстав для повернення постанови державного виконавця про арешт коштів не вбачав і виконав її в повному обсязі. При цьому банківська установа не повідомляла виконавця про те, що рахунок ОСОБА_1 має спеціальний режим використання. Суди врахували, що Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, статтею 73 чи іншим нормативними актами не встановлено заборони на арешт та звернення стягнення на такий вид виплат як кошти на відшкодування за користування житлом (квартирна плата) та за користування комунальними послугами.
 
Аргументи учасників справи
 
У травні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду підписану представником касаційну скаргу на вказані судові рішення, в якій просив їх скасувати як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права й порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що підставою для зняття виконавцем арешту з коштів боржника є отримання ним документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Вказує, що, звернувшись з заявою до виконавця про зняття арешту, він надав довідку АТ КБ «ПриватБанк» про те, що відкритий на його ім`я рахунок має статус соціального, а на рахунок надходять соціальні виплати, звернення стягнення на які законом не допускається. Посилається також на те, що у виконавчих листах вказано про стягнення з нього моральної шкоди на користь стягувачів без вказівки на обставини заподіяння такої шкоди, а тому в силу положень статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні підстави для відрахувань з пенсії боржника в розмірі, що перевищує 20 % від розміру пенсії щомісячно.
 
У серпні 2022 року від ВДВС у місті Тернополі до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому заінтересована особа просить залишити її без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
 
Відзив мотивований тим, що заявник не надав державному виконавцеві документального підтвердження того, що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» рахунок має спеціальний режим використання, а законом заборонено звернення стягнення на такі кошти. Акцентує увагу на тому, що в постанові про накладення арешту на кошти боржника зазначено, що арешт накладається лише на ті кошти, на які законом дозволено звернути стягнення, а від АТ КБ «ПриватБанк» будь-яка інформація щодо спеціального режиму використання рахунку, на який накладено арешт, не надходила (відсутня така інформація і в наданій боржником довідці, де вказано лише про надходження на такий рахунок виплат соціального фонду без вказівки про неможливість звернення стягнення на такі кошти). Зазначає також, що оскільки стягнення з боржника коштів підлягає в рахунок відшкодування заподіяння ним шкоди, то в силу положень статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» граничний розмір відрахувань з пенсії боржника становить 50 %.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 липня 2022 року відкрито касаційне провадження в справі.
 
Межі та підстави касаційного перегляду 
 
Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 07 липня 2022 року вказано, що Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2019 року у справі № 607/15258/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 по 40 000 грн на відшкодування моральної шкоди, спричиненої в зв`язку зі смертю їхньої матері та дружини ОСОБА_5 , яка загинула внаслідок наїзду на неї транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 .
 
На виконання рішення суду видані виконавчі листи, які подані стягувачами для примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).
 
На підставі виконавчих листів відкрито виконавчі провадження: № 65935241 від 01 липня 2021 року, № 66619607 від 27 серпня 2021 року та № 66619715 від 27 серпня 2021 року, в межах яких прийнято постанови про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанов про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .
 
В ході проведення виконавчих дій виконавець наявності у боржника іншого майна, на яке можна звернути стягнення, не встановила, в зв`язку з чим прийняла постанови від 01 липня 2021 року (ВП №65935241), від 27 серпня 2021 року (ВП №66619607), від 27 серпня 2021 року (ВП № 66619715) про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 (пенсію), в яких вказала про необхідність здійснення відрахування з доходів боржника (пенсії) на користь стягувачів у розмірі 50 % до виплати загальної суми боргів.
 
24 вересня 2021 року прийнято постанову про об`єднання виконавчих проваджень №66619715, №66619607, №65935241 у зведене виконавче провадження №66937388 щодо боржника ОСОБА_1 .
 
Суди також установили, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи та має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
 
З 01 серпня 2021 року ОСОБА_1 перераховано пенсію по інвалідності, розмір якої з 01 серпня 2021 року визначено 6 674,40 грн.
 
Згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» від 13 вересня 2021 року № 9Е1Q89.LNQA2AC7 по рахунку № НОМЕР_2 були проведені операції: «виплати Соціального фонду, соц. виплати».
 
Позиція Верховного Суду
 
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).
 
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини друга - третя статті 451 ЦПК України).
 
Щодо вимог скарги про визнання дій виконавця неправомірними та скасування постанов про звернення стягнення на пенсію боржника в розмірі 50 % щомісячно
 
У частинах першій, третій статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
 
Розмір відрахувань із пенсії вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (частина перша статті 70 Закону України «Про виконавче провадження»).
 
З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії (частина друга статті 70 Закону України «Про виконавче провадження»).
 
Установивши, що на виконанні у державного виконавця перебувають виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 коштів на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_5 , суди зробили правильний висновок про те, що встановлення державним виконавцем відрахувань із пенсії боржника на рівні 50 % від її розміру відповідає положенням статті 70 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Щодо вимог скарги про зняття арешту з рахунку №  НОМЕР_2 
 
В частині другій статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» наведено невичерпний перелік коштів, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту. Зокрема, вказано, про недопустимість накладення арешту та/або звернення стягнення на кошти боржника, що знаходяться на рахунках, накладення арешту або звернення стягнення на які заборонено законом.
 
Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
 
Перелік коштів (виплат), на які не може бути звернуто стягнення, наведений і в статті 73 Закону України «Про виконавче провадження», серед яких виплати на відшкодування витрат з оплати комунальних послуг та квартирної плати відсутні.
 
Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
 
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) викладений висновок, що «стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). […] ПАТ «ПУМБ», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_1 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення».
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20 Провадження № 14-218цс21 вказано, що «не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.
Передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом. Одночасно слід звернути увагу, що наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розміру коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе. Враховуючи вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів».
 
У справі, що переглядається, суди встановили, що:
            постановами державного виконавця накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанов про арешт коштів боржника;
            вказані постанови виконані АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим накладено арешт на рахунок №  НОМЕР_2 , відкритий у вказаній банківській установі на ім`я ОСОБА_1 ;
            у постановах державний виконавець визначила порядок їх виконання із застереженням щодо неможливості накладення арешту та/або звернення стягнення на кошти, накладення арешту та звернення стягнення на які заборонено законом;
            АТ КБ «ПриватБанк» із повідомленням про спеціальний режим використання вказаного рахунку та неможливість накладення арешту й звернення стягнення на розміщені на ньому кошти до державного виконавця не зверталося;
            надана боржником державному виконавцеві виписка АТ КБ «Приватбанк» від 13 вересня 2021 року № 9Е1Q89.LNQA2AC7 по рахунку №  НОМЕР_2 містить відомості про здійснення боржнику «виплат Соціального фонду, соц. виплат»;
            даних про спеціальний режим використання рахунку та неможливість накладення арешту й звернення стягнення на розміщені на ньому кошти вказаний документ не містить;
            у Законі України «Про виконавче провадження», зокрема, в статті 73 не встановлено заборони на арешт та звернення стягнення на такий вид виплат як кошти на відшкодування за користування житлом (квартирна плата) та за користування комунальними послугами.
 
За таких обставин суди зробили правильний висновок про те, що накладення державним виконавцем арешту на рахунок №  НОМЕР_2 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , здійснене з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , підписану адвокатом Ярмусем Віктором Дмитровичем, залишити без задоволення.
 
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 05 квітня 2022 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          Н. О. Антоненко
 
                                                                                              І. О. Дундар
 
                                                                                                                     М. М. Русинчук