ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 червня 2022 року           справа №200/11056/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   Донецької обласної державної адміністрації  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 р.  у справі  № 200/11056/21 (головуючий І інстанції суддя Голубова Л.Б.)  за позовом  Черешнєва Олександра Вікторовича  до  Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської  АЕС при  Міністерстві соціальної політики України,  Донецької обласної державної адміністрації,  Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради  про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
                                                                              
                                                 ВСТАНОВИВ:

Черешнєв Олександр Вікторович звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (надалі - відповідач-1), Донецької обласної державної адміністрації (надалі - відповідач-2), управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (надалі - відповідач-3) про:
- визнання протиправним та скасування рішення відповідача-1, оформлене протоколом № 1 від 16.03.2021 року;
- зобов`язання відновити статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 16.03.2021 року;
- зобов`язання відповідача-2 видати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 1) серії А синього кольору;
- зобов`язання відповідача-3 поновити компенсаційні виплати на продукти харчування потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та одноразову щорічну допомогу на оздоровлення потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам ІІ групи з 16.03.2021 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі №  200/11056/21   позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом № 1 від 16.03.2021 року.
Зобов`язано Донецьку обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 1) серії А синього кольору.
У задоволенні іншої частини позовних вимог  відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами (частина 1 статті 15 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796)).
Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 - 1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Закон № 796 у редакції на 1994 рік (посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської АЕС від 03 травня 1994 року) так і 2010 рік містить посилання на те, що учасниками ліквідації наслідків аварії, її на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження в 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках – не менше 30 календарних днів (стаття10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції від 23 червня 1993 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Справа розглянута поза датою, визначеною в ухвалі суду від 17 січня 2022 року, з огляду на прийняття Верховною Радою України Законів України «Про правовий режим воєнного стану» від 24 лютого 2022 року  № 2102-IX, від 15 березня 2022 року  № 2119-IX, від 21 квітня 2022 року  № 2212-IX, від 22 травня 2022 року № 2263-1Х, якими в Україні введено  воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року і продовжено його до 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року.  
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що    ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме - учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що йому Донецькою обласною державною адміністрацією було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3) серії А № 053887 від 12.10.2005 року. Позивачу на підставі посвідчення надавалось право на пільги і компенсації, встановлені Законом УРСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988-1990 роках.
В подальшому вказане посвідчення було перереєстровано з видачею позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії А № 150740 від 21.11.2012 року, яке в подальшому також було перереєстровано, разом із видачею вкладки № 645950,  яка дійсна безстроково.
У зв`язку з наявністю відповідного статусу позивачу управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради здійснювались компенсаційні виплати на продукти харчування потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та одноразова щорічна допомога на оздоровлення потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам 2 групи.
Листом управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 09.06.2021 року № 08/2390 позивачу направлено копію витягу з протоколу № 1 від 16.03.2021 року комісії зі спірних питань визначення статусу, осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України та повідомлено про те, що на підставі рішення комісії позивачу припинено компенсаційну виплату на продукти харчування та одноразову щорічну допомогу на оздоровлення, а також зобов`язано з`явитись для вилучення посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1988 році та вирішення питання повернення надміру виплачених коштів (а.с. 9).
За доданим до вказаного листа витягом з протоколу № 1 засідання комісії від 16.03.2021 року вирішено: «відсутні правові підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією Черешнєву Олександру Вікторовичу. Не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження. Посвідчення підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування» ( а.с. 10).
Як вбачається з військового квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 проходив навчальні збори у період з 15.06.1988 року по 10.10.1988 року у військовій частини 49903 та приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 17 зв.с.).
Довідка від 30 червня 1988 року № 1299, видана військовою частиною 34102, підтверджує, що Черешнєв Олександр Вікторович був безпосередньо зайнятий на роботах, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах за Списком № 1. За період з 6 січня 1988 року по 1 березня 1988 року час вказаної роботи зараховується до стажу при призначенні пенсії у трикратному розмірі. З 01.03.1988 року по 30.03.1988 року до стажу зараховується у розмірі 1:1,5 (а.с. 19).
Експертним висновком Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії по установленню зв`язку захворювань, інвалідністю та  смерті з діянням іонізованого випромінювання та інших шкідливих наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на засіданні з питання зв`язку захворювання (інвалідності) ОСОБА_1 з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС складено висновок, що захворювання пов`язано з виконанням обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС (а.с. 20). 
19.07.2019 року регіональною комісією розглянуто заяву позивача та надані копії документів щодо видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19_році» та прийнято рішення про направлення документів заявника на розгляд комісії зі спірних питань (протокол № 10). Дане рішення мотивоване тим, що у наданих документах відсутні дні виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження.
23.09.2019 року комісія зі спірних питань вирішила: після надання пояснень щодо характеру виконуваних робіт із зазначенням населених пунктів регіональною комісією розглянути питання щодо підтвердження статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС (протокол № 6).
12.12.2019 року регіональною комісією розглянуто пояснення позивача від 05.11.2019 року та вирішено направити документи на розгляд комісії зі спірних питань визначення статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС при Міністерстві соціальної політики України у зв`язку з тим, що у наданих документах відсутні дні виїзду на об`єкти або населені пункти зони відчуження.
У витягу з протоколу комісії зі спірних питань визначення статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України від 27.02.2020 року № 11 вказано: комісія вирішила направити запит до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України для підтвердження інформації, яка містилася в довідках від 17.02.2011 року № 56202 та від 21.11.2018 року № 179/1/15888.
Витяг  з  протоколу комісії зі спірних питань визначення статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України від 16.03.2021 року № 11 свідчить, що комісія вирішила, що правові підстави для підтвердження статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС у позивача відсутні, оскільки не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження, а посвідчення позивача підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування.
11 квітня 2017 року Черешнєву Олександру Вікторовичу видано посвідчення серія ААБ № 034590 інваліда 2 групи, що має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с. 22).
В архівній довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 25.03.2020 № 08/2167 зазначено, що з архівних документів військової частини № 49903 вбачається, що Черешнєв  Олександр Вікторович прибув для проходження спец. зборів 15 червня 1988 року та вибув 04 жовтня 1988 року. Дні виїздів у зону (на об`єкти, населені пункти) не відображені. Отримав дозу опромінення 3,683 БЕР. У документах відображено отримання добових 4 руб. 50 коп. за добу. Місце дислокації с. Оране.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.
За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта Законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 1 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 26 грудня 2018 року № 1945, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2019 р. за № 52/33023, визначено, що Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія), є постійно діючим міжвідомчим колегіальним органом, що утворюється при Мінсоцполітики для розв`язання спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Основними принципами діяльності Комісії є: законність; колегіальність; повнота розгляду наданих документів та інших підтвердних матеріалів; обґрунтованість прийнятих рішень; незалежність членів Комісії (недопущення втручання в діяльність Комісії фізичних та юридичних осіб, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування); компетентність членів Комісії (п. 3 Положення).
Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Положення № 1945, Комісія має право: отримувати в установленому порядку від центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій інформацію, необхідну для визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; повертати матеріали особових справ громадян до регіональних комісій Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій для доопрацювання у разі виявлення розбіжностей та інших недоліків у документах з метою їх усунення; перевіряти правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
За змістом п. 4 Розділу ІІ Положення Комісія зобов`язана при визначенні (підтвердженні) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС керуватися Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551.
Згідно із п.п. 3-7 Розділу ІІІ Положення, рішення Комісії щодо визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видано необґрунтовано, приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.
Прийняті Комісією рішення фіксуються у протоколі засідання, який підписується головуючим, секретарем та членами Комісії.
Особові справи громадян надсилаються на розгляд Комісії за рішенням регіональних комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.
Рішення Комісії є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.
У разі встановлення Комісією факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення Комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.
Рішення Комісії може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.
Аналогічного змісту норми визначено і у Положенні про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України 26 грудня 2018 року № 1945 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 січня 2019 року за № 52/33023.
Розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 02.08.2018 № 1026/5-18 затверджено Положення про Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Положення про Регіональну комісію, доступно за посиланням Untitled - Донецька Обласна Державна адміністрація dn.gov.ua › storage › app › sites › publicinfo).
Пунктом 4 вказаного положення передбачено, що до основних завдань комісії, зокрема належать: розгляд питань щодо встановлення (підтвердження) статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення; прийняття рішень щодо видачі (відмови у видачі, вилучення відповідних посвідчень).
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначеніЗаконом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).
Статтею 9 Закону № 796- XII визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Відповідно до статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Статтею 10 Закону № 796-XII визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
За приписами ст. 14 Закону №796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10,11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; 2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2; 3) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали: у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів; у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів; у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів; на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році.
Згідно ст. 12 Закону № 796-XII причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
За правилами частини 1 та 4 статті 15 Закону № 796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Ст. 65 Закону № 796-ХІІ занотовано: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.При зміні категорії, а також у випадках, передбаченихстаттею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 551 від 11.07.2018 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок № 551), який визначає процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
За змістом п. 2 Порядку № 551 затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.
Пунктом 3 Порядку №  551 передбачено дозвіл до 01.01.2019 року використовувати для видачі громадянам усіх категорій, визначенихЗаконом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», раніше виготовлені бланки посвідчень за зразками, затвердженимипостановами Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501 «Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 20.01.1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 21.08.2001 року № 1105 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51».
У пункті 7 Порядку № 551 зазначено, що Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям необхідно:забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них;утворити у місячний строк після набрання чинності цієюпостановоюкомісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення;провести до 1 січня 2020 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень: особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1); учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 і 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт; особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.
Так, згідно пункту 11 Порядку № 551, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються - на підставі одного з таких документів: довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби); довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку; особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.
За наявними у справі доказами судом встановлено, що позивача викликано на військові збори у період з 15.06.1988 по 10.10.1988 у складі військової частини № 49903.
Місцем дислокації вказаної військової частини визначено с. Оране, Іванківського району Київської області.
Наказом Міністерства оборони України від 08.09.1997 № 322 зареєстровано у Міністерстві юстиції України 07.10.1997 за № 457/2261 і затверджено Перелік військових частин, установ, організацій і підприємств Міністерства оборони України, дислокованих (які дислокувалися) у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення.
Пункт 71 вказаного переліку передбачає місце дислокації військової частини № 34102 Київська область, Іванківський район, с. Оране зона радіоактивного забруднення 3; період дислокування 06.05.1986 по 24.11.1990.
Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи»  затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, згідно з додатком № 1.
Село Оране Іванківського району Київської області згідно з додатком № 1 (редакція від 12.01.1993) включено до 3 зони гарантованого добровільного відселення.
Позивач має статус учасника у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням, у вкладці до посвідчення вказано про його безстроковість (а.с. 8).
Отже, позивач є особою з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1, щодо якої установлений причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, наявні в матеріалах справи документи згідно п.10, п. 11 Порядку № 551, є підставами для видачі посвідчень учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Суд зазначає, що позивачем при первинному отриманні посвідчення та у подальшому було пред`явлено до уповноваженого органу всі необхідні документи, що підтверджують ушкодження здоров`я позивача та впливу небезпечних радіаційних факторів. Позивач не може нести відповідальність за подальше знищення таких документів, внаслідок чого бути позбавленим права отримання пільг, встановлених законодавством для ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС. Наведене не позбавляє статусу потерпілих осіб, яким раніше було встановлено статус і видано посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Тому відповідачем протиправно не було прийнято інформацію у наявних в справі позивача документів, які підпадають під визначений п. 11 Порядку перелік документів, на підставі одного з яких видається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та які містять усю необхідну інформацію.
Щодо посилання апелянта на ненадання на розгляд комісії документів, які досліджені судом першої інстанції, суд зазначає: в силу вимог п. 3 Розділу ІІ Положення № 1945, Комісія має право отримувати інформацію в установленому порядку необхідну для визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто, відповідач самостійно мав право здійснювати запит відповідної інформації та документів, проте вказаним правом не скористався та фактично поклавши тягар доказування на позивача. При цьому, предметом досліджування Комісії було саме питання правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке позивач вже отримав, тобто відповідачем фактично здійснено перевірку правильності видачі посвідчення без всебічного та повного дослідження інформації щодо підтвердження статусу позивача .
Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Правила частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України окреслюють: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно частин 1 - 3 статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність наявних в матеріалах справи доказів окремо та у їх сукупності, вважає, що позивачем доведено те, що він виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження (що фактично і ставилось під сумнів відповідачем), що відповідно до положень статті 10, пункту 2 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ,  є підставами для визначення особі, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 1. При цьому, відомості в наданих позивачем документах, не спростовують факт участі позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження.
Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог статті 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Донецької обласної державної адміністрації  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 р. у справі  № 200/11056/21- залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 р. у справі  № 200/11056/21 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 08 червня 2022 року.

Головуючий суддя                                                                                    Г.М. Міронова        
Судді                                                                                                          І.В. Геращенко
                                                                                                                    Е.Г. Казначеєв