ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2022 року 
м. Київ
справа № 620/244/20
провадження № К/9901/34107/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А. суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою Управління Держпраці у Чернігівській області 
на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року (суддя Ткаченко О.Є.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року (головуючий суддя Шурко О.І., судді Василенко Я.М., Лічевецький І.О.)
у справі № 620/244/20 
за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 
до Управління Держпраці у Чернігівській області 
про визнання протиправною та скасування постанови.
І. РУХ СПРАВИ
1.          Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 02 січня 2020 року № 25-25-010/0677/3.
2.          Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року, позов задоволено повністю.
3.          Управління Держпраці у Чернігівській області з судовими рішеннями не погодилося, тому звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року й ухвалити нове рішення про відмову у позові.
4.          Від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5.          Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем.
6.          За результатами аналізу інформації, викладеної у службовій записці начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області Луцишина  В. про прохання здійснити перевірку у ФОП ОСОБА_1 , 24 жовтня 2019 року т.в.о начальника Управління Держпраці в Чернігівській області видано наказ №443 про проведення в період з 25 жовтня 2019 року по 07 листопада 2019 року заходів контролю у формі інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин.
7.          У період з 25 жовтня 2019 року по 30 жовтня 2019 року інспектором праці Управління Держпраці в Чернігівській області проведено інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 , за результатами якого складено акт від 30 жовтня 2019 року № 25-01-010/0677 та припис про усунення виявлених порушень від 30 жовтня 2019 року №25-25-010/0677-0404.
8.          В ході інспекційного відвідування встановлено, що громадянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Натомість між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та позивачем укладено цивільно-правові договори, які мають ознаки трудового договору.
9.          02 січня 2020 року на підставі акта від 10 жовтня 2019 року № 25-01-006/0617 та припису про усунення виявлених порушень від 30 жовтня 2019 року № 25-25-010/0677-0404 Управлінням Держпраці та відповідно до Порядку № 295, прийнята постанова №25-25-010/0677/3, якою за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України, на підставі абз. 2 ч.2 ст. 265 КЗпП України вирішено на ФОП ОСОБА_1 накласти штраф в розмірі 250380,00 грн. Зазначену постанову мотивовано тим, що працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 фактично допущено до роботи без укладення трудового договору, оформлених наказами чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівників на роботу, що є порушенням ч. 3 ст. 24 КЗпП України.
10.          Не погоджуючись з вказаною постановою, ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11.          Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, керувався тим, що доводи, зазначені Управлінням Держпраці у Чернігівській області в оскарженій постанові, що працівники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 фактично допущені до роботи без укладення трудового договору, чим порушено позивачем вимоги 3 ст. 24 КЗпП України, є безпідставними.
12.          Суди відзначили, що інспекційне відвідування проведено відповідачем з 25 жовтня 2019 року по 30 жовтня 2019 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, яка на час перевірки втратила чинність (на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі №826/8917/17), отже, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ВІДЗИВУ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ
13.          Касаційну скаргу мотивовано порушенням окружним та апеляційним адміністративними судами норм матеріального і процесуального права і неповним дослідженням обставин справи.
14.          Заявник на обґрунтування вимог касаційної скарги покликається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій під час ухвалення оскаржених судових рішень не взяли до уваги правові висновки Верховного Суду, викладені у його постановах від 13 червня 2019 року у справі № 824/896/18-а та від 04 липня 2018 року у справі № 820/1432/17.
15.          Скаржник звертає увагу на те, що інспекційне відвідування проводилося на підставі Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823 (далі - Порядок №823), а не на підставі Порядку №295.
16.          Відповідач вважає, що суди надали невірну оцінку цивільно-правовим договорам та зробили помилковий висновок про відсутність трудових відносин між позивачем і ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
17.          У відзиві на касаційну скаргу позивач вважає касаційну скаргу необґрунтованою, судові рішення законними. При цьому ФОП ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що в Акті інспекційного відвідування є посилання на норми саме Порядку №295, який був не чинним на момент проведення перевірки.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
18.          Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
19.           Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі №804/2956/17 дійшов висновку, що даючи оцінку рішенню посадової особи територіального органу Держпраці за наслідками перевірки, окрім правомірності, власне вимог цього рішення (з огляду на правовий статус Держпраці та її територіальних органів), важливим є з`ясувати, серед іншого, дотримання процедури проведення цієї позапланової перевірки. 
З`ясування дотримання процедури проведення перевірки (інспекційного відвідування) є важливим питанням в аналогічних спорах.
20.          У цій справі інспекційне відвідування було призначено та проведено на підставі положень Порядку №295, про що зазначено в Акті інспекційного відвідування від 30 жовтня 2019 року № 25-01-010/0677 та приписі про усунення виявлених порушень від 30 жовтня 2019 року №25-25-010/0677-0404.
21.          Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (за текстом - Порядок №295). 
22.          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі №826/8917/17 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
23.          Проте, незважаючи на вказану обставину, інспекційне відвідування (яке фактично відбулося - у жовтні 2019 року), проводилось на підставі вже нечинного Порядку №295.
24.          Колегія суддів вважає, що проведення інспекційного відвідування у жовтні 2019 року на підставі положень Порядку №295 є неправомірним. Також неправомірним є прийняття припису про усунення виявлених порушень на підставі норм Порядку №295.
25.          При цьому посилання Управління Держпраці у Чернігівській області на те, що фактично інспекційне відвідування проводилося на підставі Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823 (далі - Порядок №823), а не на підставі Порядку №295 не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.
26.          З огляду на викладене, при прийнятті постанови про накладення штрафу відповідач керувався актом інспекційного відвідування і приписом, які складені на підставі нечинного Порядку №295, що є значним порушенням проведення інспекційного відвідування.
27.          Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позову.
28.          Доводи касаційної скарги щодо суті порушення і оцінки цивільно-правових договорів зводяться до переоцінки доказів, наданих судам попередніх інстанцій та не скасовують вірних висновків суду про значне порушення процедури інспекційного відвідування, з огляду на його проведення на підставі норм нечинного акта законодавства.
29.          Враховуючи наведене, Суд не встановив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень.
30.          Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
31.          З огляду на викладене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.
32.          Оскільки Верховний Суд залишає без змін рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись статтями 2, 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Управління Держпраці у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року у справі №620/244/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
          
Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб