УХВАЛА

20 квітня 2022 року 
м. Київ
справа № 260/5289/21
адміністративне провадження № К/990/9055/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Єзерова А.А., Чиркіна С.М., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану його адвокатом Бочкорем Іваном Васильовичем на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2022 у справі №260/5289/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Берегівської РДА Закарпатської області щодо не проведення виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік,  як учаснику бойових дій, виходячи з недооплаченої грошової допомоги; 
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Берегівської РДА Закарпатської області провести перерахунок та виплату позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій, відповідно до Закону України  за період з 2016 по 2021 роки  у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.10.2021, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2022, адміністративний позов, щодо зобов`язання Управління соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову допомогу  до 5 травня,  як учаснику бойових дій,  за період з 2016 по 2020 роки  у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги -  повернуто позивачу. 
На адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подану його адвокатом Бочкорем Іваном Васильовичем, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2022, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини 2 статті 333 КАС України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
У касаційній скарзі позивач зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми права. Вважає, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, діяв з порушенням норм процесуального права та передчасно, а суд апеляційної інстанції помилково залишив цю ухвалу без змін.
Предметом позову в цій справі є виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за період з 2016 по 2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, як учаснику бойових дій, з урахуванням раніше виплаченого розміру допомоги, передбаченому статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту".
Встановлено, що ухвалою суду Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії -залишено  без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.
Від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в  заяві позивач зазначає, що йому стало відомо про порушення своїх прав при виплаті у 2015-2021 роках  до 5-го травня одноразової допомоги тільки  у серпні 2021 року,  коли він ознайомився з позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року  по зразковій справі №440/2722/20 (Пз/9901/14/20). Позивач звернувся до відповідача про перерахунок та виплату йому щорічної разової допомоги до 5-го травня за період з 2015 по 2021 роки, як учаснику бойових дій у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.
Ухвалою суду Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 позовна заява повернута з підстави порушення строку звернення до суду.
Згідно частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно встановити коли особа дізналась або повинна була дізнатись про можливе порушення своїх прав. Під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Відповідно до статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII, особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Тобто, вказаним Законом встановлено розумний строк для звернення до органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги для отримання її доплати, у разі якщо виплату не здійснено або здійснено в розмірі меншому ніж встановлено Законом.
Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19, зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів; пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано зазначив, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачу звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.
Таким чином, на переконання судів, позивач не вказав на обставини непереборного і об`єктивного характеру, що перешкодили йому дізнатись про порушення своїх прав, та існування, яких значною мірою утруднило або ж унеможливило реалізацію права на судовий захист у межах встановленого для цього строку звернення до суду.
Відтак, зважаючи на тривалість строку, який пропущено, поведінку позивача, яка передувала зверненню до суду з даним позовом, на думку судів, вказані у заяві підстави пропуску строку звернення до суду з даним позовом не є поважними.
За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, з яким погоджується і суд касаційної інстанції, про наявність обґрунтованих підстав для повернення позивачу адміністративного позову.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування частини 2 статті 123 КАС України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 333 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану його адвокатом Бочкорем Іваном Васильовичем на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2022 у справі №260/5289/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою  та доданими до скарги матеріалами надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      В.М. Шарапа

Судді                                                                                                                    А.А. Єзеров

                                                                                                                      С. М. Чиркін