Ухвала
 
27 червня 2022 року
м. Київ
справа № 522/15706/18
провадження № 61-5483ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Коротуна В. М.,
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 20 листопада 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі відокремленого підрозділу «Інфоксводоканал», Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила відшкодувати солідарно за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської міської ради та з ТОВ «Інфокс» майнову шкоду у розмірі 60 610,41 грн та моральну шкоду - 10 000,00 грн; зобов`язати Одеську міську раду провести заміну каналізаційних мереж та ливневих колекторів; зобов`язати ТОВ «Інфокс» провести капітальний ремонт каналізаційних мереж та ливневих колекторів.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнено солідарно за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської міської ради та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 60 610,41 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , Одеська міська рада і ТОВ «Інфокс» оскаржили його в апеляційному порядку.
Постановою Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційні скарги Одеської міської ради і ТОВ «Інфокс» в особі філії задоволено.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2019 року скасовано, в позові ОСОБА_1 відмовлено.
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року в даній справі.
У червні 2022 року  ОСОБА_1 повторно звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Отже, в силу вказаної норми процесуального права, яка є імперативною, повторне касаційне оскарження судових рішень заборонено.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою ОСОБА_1 , за результатами якого Верховним Судом постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року з підстав, встановлених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.
Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 20 листопада 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі відокремленого підрозділу «Інфоксводоканал», Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:	М. Є. Червинська 	
 	С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун