СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року                         м. Харків                    Справа № 922/4270/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І. , суддя  Тихий П.В.

без участі представників сторін,
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бєдіна Ігоря Олександровича (вх.№109 Х/1) 
на рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2021 (суддя –  Байбак О.І., ухвалене в м. Харкові  20.12.2021 без виклику учасників справи),
у справі №922/4270/21
за позовом: Державного підприємства “Державний інститут по проектуванню  підприємств коксохімічної промисловості”, м. Харків,
до: Фізичної особи-підприємця Бєдіна Ігоря Олександровича, м. Харків,
про стягнення 113835,64 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило стягнути за період з 01.02.2020 по 20.05.2021 з Фізичної особи-підприємця Бєдіна Ігоря Олександровича 113835,64 грн, з яких: 41004,91 грн - заборгованості з орендної плати за договором оренди № 4310-Н/06 від 23.10.2009 і 72830,73 грн - заборгованості з відшкодування витрат балансоутримувача по договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 11 від 23.10.2009.

Державне підприємство "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" з посиланням на ст.ст. 526, 625, 629, ЦК України, зазначає, що відповідач у період з 01.02.2020 по 20.05.2021 не сплачував орендну плату за користування орендованим майном, чим порушив  п. 3.6 договору оренди № 4310-Н/06 від 23.10.2009 щодо обов`язку зі сплати 30 відсотків орендної плати балансоутримувачу, а також у порушення умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю              № 11 від 23.10.2009 не сплачував пред`явленні рахунки про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.12.2021 у справі №922/4270/21 позов задоволено.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Бєдіна Ігоря Олександровича на користь Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню   підприємств коксохімічної промисловості" за період з 01.02.2020 по 20.05.2021: 41004,91 грн. - заборгованості з орендної плати за договором оренди № 4310-Н/06 від 23.10.2009; 72830,73 грн. - заборгованості з відшкодування витрат балансоутримувача по договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 11 від 23.10.2009, 2270,00 грн. - судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що факт наявності у відповідача перед позивачем 41004,91 грн боргу за договором оренди № 4310-Н/06 від 23.10.2009 та 72830,73 грн боргу за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 11 від 23.10.2009 за період з 01.02.2020 по 20.05.2021 підтверджується Актом повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.05.2021 та рахунками-актів, які підписані відповідачем і містяться в матеріалах справи.
Суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість тверджень відповідача про те, що він має бути звільнений від сплати орендної плати за період березень – червень 2020 року, січень 2021 на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 30.03.2020 № 540 - IX, з огляду на те, що на час звернення відповідача до орендодавця з листом про звільнення Фізичної особи-підприємця Бєдіна Ігоря Олександровича від орендної плати, положеннями даного закону передбачено, що плата за користування нерухомим майном підлягає зменшенню, що в свою чергу виключає можливість звільнення відповідача від орендної плати.
Місцевим господарським судом встановлено, що відповідачу було здійснено коригування нарахованої орендної плати та зменшено орендну плату на 50 відсотків, що підтверджується підписаними коригуючими рахунками-актами № 39/1 від 31.10.2020, № 53/1 від 31.10.2020, № 67/1 від 31.10.2020, № 81/1 від 31.10.2020, № 95/1 від 31.10.2020, № 109/1 від 31.10.2020, № 123/1 від 31.10.2020.
Судом першої інстанції встановлено, що положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 30.03.2020 № 540, не передбачено можливості звільнення орендарів від сплати заборгованості з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна.

Фізична особа-підприємець Бєдін Ігор Олександрович (ФОП Бєдін І.О.) звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2021 у справі №922/4270/21 скасувати частково та ухвалити нове рішення у відповідній частині, звільнити ФОП Бєдіна І.О. від сплати заборгованості по орендній платі на суму 18227,03 грн. за березень-червень 2020 року, січень 2021 року, крім того, звільнити ФОП Бєдіна І.О. від сплати витрат балансоутримувача  на утримання орендованого майна та комунальних послуг ФОП Бєдін І.О. за період  березень – червень 2020 року, січень 2021 року на суму 23990,81 грн., відмовивши позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що після введення в дію карантину ФОП Бєдін І.О. фактично не здійснював господарську діяльність упродовж дії карантину. 
На думку відповідача, ФОП Бєдін І.О. має бути звільнений від сплати орендної плати на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 № 540 - IX, у відповідності до якого внесені зміни до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, а саме включено пункт 14, за змістом якого: "З моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 № 211 і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу".
На переконання апелянта, під час дії карантину позивач не міг забезпечувати обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, оскільки призупинив діяльність, у зв`язку з чим, відповідач вважає, що не повинен відшкодовувати витрати за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 11 від 23.10.2009.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2022 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя –  Геза Т.Д., суддя  Тихий П.В., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бєдіна Ігоря Олександровича на рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2021 у справі №922/4270/21. 
Апеляційна скарга призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, з огляду на положення частини 10 статті 270 цього Кодексу (ціна позову в зазначеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Строк розгляду апеляційної скарги у даній справі закінчується 18.03.2022.

Відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» та указів №259/2022 від 14.03.2022, №133/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022 на території України діє режим воєнного стану.
Враховуючи приписи ст.3 Конституції України з міркувань безпеки доступ та відвідування співробітниками будівлі Східного апеляційного господарського суду обмежено, що обмежило й доступ до певних матеріалів справ та зумовило неможливість своєчасного розгляду апеляційної скарги у межах цієї справи.

Східним апеляційним господарським судом отримано від Державного підприємства “Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості” відзив на апеляційну скаргу (вх.№1223), в якому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Позивач вважає, що звільнення відповідача від орендної плати може застосовуватись за виключних обставин, неможливості орендаря перебування у приміщенні та зберігання речей тощо. 
Позивач вважає, що посилання відповідача на необхідність звільнення його від сплати від орендної плати  за березень - червень 2020 року, січень 2021 року є необґрунтованими, оскільки відповідачу за його заявою  було зменшено розмір орендної плати на 50 відсотків на період карантину у відповідності до норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 № 540.
Позивач посилається на те, що, підписавши Акт від 20.05.2021 повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, та відповідних рахунків-актів, відповідач визнав та узгодив розмір існуючої заборгованості з орендної плати у розмірі 41004, 91 грн та заборгованість з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна у розмірі 72830,73 грн. за заявлений у позові період.
Позивач зазначає, що відповідач був співкористувачем будівлі, мав окремий вхід і відшкодовує лише ті витрати, які його стосуються. 

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, а також доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

03.02.2016 між відповідачем, як орендарем, та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій, Луганській області, як орендодавцем, укладено договір № 4 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 23.10.2009 № 4310-Н/06 (далі – договір оренди), відповідно до умов якого сторони виклали пункти 1-12 договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 23.10.2009 № 4310-Н/06 в новій редакції, зазначеній у вказаному вище договорі № 4 від 23.02.2016 (договір оренди).
Згідно з п. 1.1. договору оренди, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення кім. № № 23-25, 29-32 та 37 на 1-му поверсі п`ятиповерхової будівлі (літ. “А-5”) (далі - майно), загальною площею 159,20 кв.м, за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 60, що перебуває на балансі Державного підприємства “Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості” (ідентифікаційний код ЄДРПОУ 00188334; далі – балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 12 червня 2018 року і становить за незалежною оцінкою 1772300,00 грн (один мільйон сімсот сімдесят дві тисячі триста гривень), без ПДВ.
Майно передається в оренду з метою розміщення кафе, яке не здійснює продаж товарів підакцизної групи (п. 1.2 договору оренди).
Стан майна на момент укладення договору (потребує/не потребує поточного або капітального чи поточного і капітального ремонту) визначається в акті приймання-передавання (п. 1.3 договору оренди).
Згідно з п. 3.1 договору оренди, орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 (зі змінами), становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку червень 2018 року – 11815,33 грн.
Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% на 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.6 договору оренди).
Відповідно до п. 3.11 договору оренди, у разі припинення (розірвання) договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Сторонами у справі не заперечується факт надання ФОП Бєдіну І.О. в оренду, державного окремо індивідуально визначеного майна - нежитлового приміщення кім. № № 23-25, 29-32 та 37 на 1-му поверсі п`ятиповерхової будівлі (літ. “А-5”), загальною площею 159,20 кв.м, за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 60, що перебуває на балансі Державного підприємства “Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості”.
З метою оплати ФОП Бєдіним І.О. орендної плати на користь ДП “Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості”, як балансоутримувача, позивач щомісячно починаючи з січня 2020 року і до моменту припинення договірних відносин - 20.05.2021 виставляв до сплати відповідачу рахунки-акти, які підписані ФОП Бєдіним І.О.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не в повному обсязі сплатив орендну плату на користь позивача, як балансоутримувача, за період з 01.02.2020 по 20.05.2021, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 41004,91 грн.

Відповідно до п. 5.11 договору оренди, орендар зобов`язаний здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.
На виконання п. 5.11 договору оренди відповідач, як орендар, та позивач, як балансоутримувач, уклали договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю № 11 від 23.10.2009 (договір про відшкодування витрат).
Пунктом 1.1 договору про відшкодування витрат (в редакції додаткової угоди № 2 від 11.05.2020) передбачено, що балансоутримувач, Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості “Гипрококс”, забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 60 (надалі – будівля), загальною площею 8200,6 м2, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере на себе участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно займаній ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором.
Відповідно до п. 2.2.3 договору про відшкодування витрат (в редакції додаткової угоди № 9 від 13.01.2020), орендар зобов`язується не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача за утримання будівлі, включаючи всі необхідні експлуатаційні витрати, в тому числі на ремонт будівлі, а також за комунальні послуги, які орендар не отримує безпосередньо від підприємств, що поставляють комунальні послуги, та відшкодування ПДВ, який нараховує балансоутримувач у відповідності з чинним законодавством України.
З метою економічної достовірності та доцільності при розрахунку вартості 1 м2 експлуатаційних витрат застосовується річний індекс інфляції до вартості 1 м2 експлуатаційних витрат попереднього року, починаючи з 01.01.2020, і є незмінною протягом поточного року, а її зміна щорічно зазначається шляхом укладання додаткової угоди до договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю № 11 від 23.10.2009.

З метою відшкодування відповідачем витрат на утримання майна, позивач щомісячно починаючи з січня 2020 і до моменту припинення договірних відносин - 20.05.2021 виставляв до сплати відповідачу рахунки-акти, які підписані ФОП Бєдіним І.О.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не в повному обсязі сплатив позивачу, як балансоутримувачу, відповідну плату за період з 01.02.2020 по 20.05.2021 року, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 72830,73 грн. зі сплати витрат на утримання майна за договором про відшкодування витрат. 

20.05.2021 сторонами складено акт повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно з яким, у зв`язку з припиненням договірних відносин ФОП Бєдін І.О. повернув ДП “Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості” об`єкт оренди, сторони визначили що датою припинення договору оренди є 20.05.2021. 
Згідно з Анкетою про стан майна і розрахунку за договором оренди, які є додатком до акту від 20.05.2021 про повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, сторони узгодили що станом на дату складання даного документа відповідач має перед позивачем заборгованість за договором оренди в сумі 41004,91 грн. та заборгованість за договором про відшкодування витрат в сумі 72830,73 грн.
Визначена сторонами в Анкеті про стан майна і розрахунку за договором оренди, які є додатком до акту від 20.05.2021 заборгованість за вказаними вище  договорами відповідачем в добровільному порядку не сплачена.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).
Згідно з приписами ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оцінивши зміст договору, з якого виникли права та обов`язки сторін, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за своєю правовою природою договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 23.10.2009 № 4310-Н/06 є договором найму (оренди), згідно з яким за приписами ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ст. 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).
Об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.
До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" регламентовано, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.
Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначений обов`язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Зазначене також кореспондується з ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 762 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України, за якою зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.6 договору оренди орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% на 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідачем визнається факт часткового існування заборгованості за договором оренди в сумі 22777,88 грн. 
Щодо решти заборгованості, нарахованої  за березень-червень 2020 року та січень 2021 року відповідач вважає, що його має бути звільнено від її оплати на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 30.03.2020 № 540-IX.

У відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", від 30.03.2020 № 540-IX, внесені зміни до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Згідно з  п. 14 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (у редакції від 01.01.2021) установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

З матеріалів справи вбачається, що Фізична особа – підприємець Бєдін Ігор Олександрович звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях з листом вих. №1 від 01.02.2021, в якому відповідач просив звільнити Фізичну особу – підприємця Бєдіна Ігор Олександрович від сплати орендної плати.

За таких обставин, колегія суддів встановила, що твердження відповідача про те, що він має бути звільнений від сплати орендної плати за період березень – червень 2020 року, січень 2021 року є необґрунтованими, адже  на час звернення відповідача до орендодавця з листом про звільнення Фізичної особи-підприємця Бєдіна Ігоря Олександровича від орендної плати, положеннями п. 14 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що плата за користування нерухомим майном підлягає зменшенню, що в свою чергу виключає можливість звільнення відповідача від сплати орендної плати. 

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачу було здійснено коригування нарахованої орендної плати та зменшено орендну плату на 50 відсотків за зазначений в апеляційній скарзі період, що підтверджується підписаними коригуючими рахунками-актами № 39/1 від 31.10.2020, № 53/1 від 31.10.2020,  № 67/1 від 31.10.2020, № 81/1 від 31.10.2020, № 95/1 від 31.10.2020, № 109/1 від 31.10.2020, № 123/1 від 31.10.2020.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення відповідача від орендної плати за березень-червень 2020 року та січень 2021 року та з наявністю підстав для стягнення з позивача на користь відповідача 41004,91 грн боргу за договором оренди  № 4310-Н/06 від 23.10.2009. 

Щодо заявленої позивачем до стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат в сумі 72830,73 грн. колегія суддів встановила наступне.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2.2.3 договору про відшкодування витрат (в редакції додаткової угоди № 9 від 13.01.2020), орендар зобов`язується не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача за утримання будівлі, включаючи всі необхідні експлуатаційні витрати, в тому числі на ремонт будівлі, а також за комунальні послуги, які орендар не отримує безпосередньо від підприємств, що поставляють комунальні послуги, та відшкодування ПДВ, який нараховує балансоутримувач у відповідності з чинним законодавством України.

Факт наявності у відповідача перед позивачем 72830,73 грн боргу за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 11 від 23.10.2009 підтверджується підписаними сторонами рахунками-актами: рахунок-акт № 39 від 31.03.2020, рахунок-акт № 53 від 30.04.2020, рахунок-акт № 67 від 31.05.2020, рахунок- акт № 81 від 30.06.2020, рахунок-акт № 11 від 31.01.2021. 

За таких обставин, колегія суддів встановила, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення 72830,73 грн боргу з 01.02.2020 по 20.05.2020 за вказаним договором.

Відповідно до Акту повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.05.2021, укладений між орендарем та балансоутримувачем, датою припинення договору оренди є 20.05.2021.

Відповідно до додатка до Акту повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.05.2021, заборгованість орендаря на момент складання Акту повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, частина орендної плати, яка підлягає сплаті балансоутримувачу становить 41004, 91 грн.
Відповідно до додатка до Акту повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.05.2021, підписаного орендарем та балансоутримувачем, заборгованість орендаря на момент складання Акту повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.05.2021, платежів за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та комунальних послуг становить 72830,73 грн.
Вказаним Актом відповідач визнав розмір заборгованості перед позивачем з оренди нерухомого майна у розмірі 41004,91 грн та заборгованість з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та комунальних послуг у розмірі 72830,73 грн.

Апеляційна скарга Фізичної особи – підприємця Бєдіна Ігоря Олександровича на рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2021 у справі №922/4270/21 не підлягає задоволенню.
Рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2021 у справі №922/4270/21 в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, ст.ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Бєдіна Ігоря Олександровича на рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2021 у справі №922/4270/21 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2021 у справі №922/4270/21  в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Бєдіна Ігоря Олександровича на користь Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню   підприємств коксохімічної промисловості" заборгованості з орендної плати за договором оренди № 4310-Н/06 від 23.10.2009 у сумі 18227,03 грн. за березень-червень 2020 року, січень 2021 року та в частині стягнення заборгованості з відшкодування витрат балансоутримувача по договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю      № 11 від 23.10.2009 за період  березень – червень 2020 року, січень 2021 року в сумі 23990,81 грн. - залишити без змін.  

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                    Т.Д. Геза

Суддя                                                                                          О.І. Терещенко  

Суддя                                                                                          П.В. Тихий