ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року	Львів	Справа № 460/4241/21 пров. № А/857/2145/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Носа С.П., Шевчук С.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року (ухвалене головуючим-суддею Зозулею Д.П. у м. Рівному в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до Рівненської міської ради (за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Житлово-комунального підприємства «Покровське») про стягнення податкового боргу,

                                                      в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС, контролюючий орган, позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з Рівненської міської ради (далі - відповідач), в управлінні якої перебуває житлово-комунальне підприємство «Покровське» (далі – ЖКП «Покровське», третя особа), яке має податковий борг, з рахунків такого платника, суму податкового боргу в розмірі 1151640,49 грн.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ЖКП «Покровське» станом на 07.04.2021 мало податковий борг перед бюджетом з податку на додану вартість (далі - ПДВ) в сумі 1151640,49 грн. Контролюючим органом вжито заходів щодо стягнення у судовому порядку з ЖКП «Покровське» податкового боргу, однак кошти у підприємства відсутні для погашення усієї суми боргу. ГУ ДПС звернулося з поданням до засновника ЖКП «Покровське» - Рівненської міської ради, згідно відповіді якої №05-467 від 10.03.2021 повідомлено, що готується проект рішення щодо розгляду питання про затвердження проміжного ліквідаційного балансу ЖКП. Однак вказаний лист жодним чином не конкретизує погашення існуючої заборгованості по податках та зборах та фактично є відмовою у задоволенні звернення ГУ ДПС.
Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного. 
З матеріалів справи видно, що станом на 07.04.2021 за ЖКП «Покровське» рахується податковий борг з ПДВ у розмірі 1151640,49 грн, що підтверджується довідкою про стан розрахунків з бюджетом ЖКП «Покровське» згідно інтегрованих карток платника податків станом на 07.04.2021, розрахунком виникнення боргу по платежах до бюджету ЖКП «Покровське» згідно інтегрованих карток платника податків станом на 07.04.2021, копією інтегрованої картки по третій особі.
На підтвердження наявності податкового боргу позивачем також до матеріалів справи надано самостійно подані ЖКП «Покровське» податкові декларації з ПДВ та податкові повідомлення-рішення з доказами їх узгодження.
На підтвердження узгодженості податкового боргу позивачем надано суду копію Корінця податкової вимоги форми «Ю» №14340-17 від 09.10.2018.
Згідно розрахунку виникнення богу по платежах до бюджету ЖКП «Покровське», який сформований ГУ ДПС станом на 07.04.2021 встановлено, що податковий борг третьої особи зі сплати ПДВ не переривався з 2018 року.
Також, з матеріалів справи видно, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/1322/19 від 29.08.2019 були задоволені позовні вимоги контролюючого органу про стягнення з розрахункових рахунків ЖКП «Покровське», які відкриті у банках кошти в рахунок погашення податкового боргу у розмірі 505092,23 грн, а по справі №460/3158/19 від 26.12.2019 задоволено позовні вимоги контролюючого органу про надання дозволу ГУ ДПС на погашення податкового боргу ЖКП «Покровське» у розмірі 806277,16 грн за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.
Однак, зазначені заходи не призвели до погашення повної суми заборгованості ЖКП «Покровське», що підтверджується інкасовими дорученнями, які повернулись без виконання через відсутність коштів на рахунках.
Крім того, ГУ ДПС актом опису №20 від 28.03.2019 оформлено право податкової застави на рухоме майно ЖКП «Покровське» по балансовій вартості на суму 472,1 тис.грн. та 29.03.2019 зареєстровано обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
Разом з тим, на рухоме майно ЖКП «Покровське», на яке згідно акту опису №20 від 28.03.2019 оформлено право податкової застави, накладено арешт постановами державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у межах зведеного виконавчого провадження ЗВП №58999412 від 25.04.2019, від 20.05.2020 та 23.03.2021.
У межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було проведено електронні торги вказаного майна, що підтверджується Актом про проведення електронних торгів ЗВП № 58999412 від 02.11.2020, Актом про проведення електронних торгів ЗВП № 58999412 від 11.11.2021, Актом про проведення електронних торгів ЗВП № 58999412 від 23.11.2021, Актом про проведення електронних торгів ЗВП № 58999412 від 11.01.2021, Актом про проведення електронних торгів ЗВП № 58999412 від 14.01.2021, Актом про проведення електронних торгів ЗВП № 58999412 від 28.05.2021.
Однак, заходи з продажу майна третьої особи згідно акту опису його майна не призвели до погашення заборгованості ЖКП «Покровське», що підтверджено інформацією Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зазначеною у листах.
Надалі, позивачем з метою погашення боргу третьої особи подано звернення міському голові міста Рівного від 16.02.2021 з проханням вирішити питання щодо прийняття рішень, передбачених п. 96.1 ст.96 ПК України для забезпечення погашення існуючої суми заборгованості ЖКП «Покровське», у відповідь на яке Рівненською міською радою надано рішення №7779 від 13.08.2020, яким припинено ЖКП «Покровське» шляхом ліквідації.
Вказуючи, що відповідач фактично відмовив у задоволенні звернення ГУ ДПС у Рівненській області звернулось до суду з даним позовом про стягнення податкового боргу.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Рівненською міською радою було прийнято рішення №7779 від 13.08.2020, яким припинено ЖКП «Покровське» шляхом ліквідації та утворено ліквідаційну комісію цього підприємства, про що повідомлено ГУ ДПС, то у контролюючого органу були відсутні підстави для звернення до суду з позовною заявою в порядку статті 96 ПК України про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке комунальне підприємство або його майно. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного. 
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктами 20.1.18 та 20.1.19 пункту 20 статті 20 Податкового кодексу України (далі – ПК України) передбачено, що контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до п.п.20.1.34 п.20 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податного боргу або його частини.
Згідно п.36.1, 36.2 ст.36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
За змістом пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Пунктом 96.1 статті 96 ПК України передбачено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.
Згідно п.96.3 ст.96 ПК України, відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пункті 96.1 цієї статті рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.
У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.
Проте, наведені особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств не скасовують необхідності здійснення податковим органом певних дій щодо погашення стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 ПК України, які повинні передувати зверненню в порядку статті 96 Податкового кодексу України
Так, згідно п.95.1 ст.95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Для цього орган державної податкової служби звертається в порядку п. 95.3 ст. 95 ПК України до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Відповідно до п.95.7 ст.95 ПК України, продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торгівельні організації.
Отже, податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу.
Якщо усі перелічені заходи не мали результатом погашення податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 ПК України, для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього.
Судом встановлено, що у третьої особи дійсно є наявний податковий борг, для погашення якого податковим органом було вжито відповідні заходи, під час яких встановлено відсутність у ЖКП «Покровське» коштів та майна.
Податковий орган відповідно до ст.96 ПК України звертався до відповідача з поданням про розгляд питання щодо прийняття рішень, направлених на погашення податкового боргу ЖКП «Покровське».
Розглянувши вказане звернення щодо погашення податкової заборгованості, листом №05-467 від 10.03.2021 відповідач повідомив про прийняття Рівненською міською радою рішення №7779 від 13.08.2020, яким припинено ЖКП «Покровське» шляхом ліквідації та утворено ліквідаційну комісію ЖКП «Покровське».
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у контролюючого органу правових підстав для звернення до суду із позовною заявою в порядку статті 96 ПК України про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке комунальне підприємство або його майно.
Колегія суддів зазначає, що вказане рішення має істотне значення для вирішення даної справи, оскільки його видано на виконання п.п.96.1.1-96.1.4 п.96.1 ст.96 ПК України, що в свою чергу виключає можливість звернення контролюючого органу з даним позовом.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.12.2018 по справі №826/10168/15, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.
Водночас як свідчить зміст статті 96 ПК України, погашення податкового боргу ЖКП шляхом звернення стягнення суми податкового боргу такого ЖКП на кошти органу місцевого самоврядування в управлінні якого перебуває ЖКП можливо за умови вжиття передбачених п.96.1 ст.96 ПК заходів і вони не дали результату.
Таким чином прийняття відповідачем рішення в передбаченому чинним законодавством порядку за певних обставин виключає можливість звернення контролюючого органу до суду з позовом про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 09.03.2021 по справі №160/2598/20.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, відповідачем не зазначено.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

                                                  п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року по справі №460/4241/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук