Ухвала        
 
03 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 748/1266/21
провадження № 61-4278ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами Національної академії аграрних наук України на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, державного підприємства «Дослідне господарство «Чернігівське» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Національна академія аграрних наук України (далі - НААН) 12 травня 2022 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 16 травня 2022 року ці недоліки було усунуто. 
 
У клопотанні, яке подано на виконання ухвали Верховного Суду від 16 травня 2022 року, НААН просить поновити строк на касаційне оскарження. Клопотання мотивовано тим, що: оскаржена постанова прийнята апеляційним судом в порядку письмового провадження та на адресу НААН надійшла лише 21 лютого 2022 року; на наступний день постанова надана керівнику НААН на резолюцію та розписана на начальника відділу правового забезпечення апарату ОСОБА_2, яка 22 та 23 лютого перебувала на дистанційному режимі роботи; інші працівники відділу правового забезпечення не мають першочергового доступу до документів, а отримують їх лише після ознайомлення начальника відділу; ОСОБА_2 24 лютого 2022 року мала прибути до НААН, однак внаслідок збройної агресії РФ проти України в той день ніхто з працівників апарату президії НААН на роботу не прибув, покинувши місто через реальну загрозу життю та здоров`ю, зокрема і ОСОБА_2 ; наказом НААН від 15 березня 2022 року № 90 було продовжено дистанційний режим роботи для всіх працівників НААН до закінчення воєнного стану; приміщення НААН знаходиться поблизу урядового кварталу та довгий час було заблоковано; в подальшому Київський міський голова неодноразово наполягав на недопущенні повернення киян та інших громадян до м. Києва через небезпеку та загрозу ракетних ударів; ОСОБА_2 повернулась до м. Києва та НААН лише 06 травня 2022 року і в цей день ознайомилась із вхідною кореспонденцією, зокрема і з постановою Чернігівського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року; касаційна скарга була підготовлена фактично через два робочі дні після ознайомлення із оскарженою постановою та подано до касаційного суду одразу, як тільки це технічно стало можливим; НААН у клопотанні зауважує, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків, а тому має право на їх поновлення. На підтвердження указаних обставин суду надано: копію конверту, адресованого Чернігівським апеляційним судом НААН із штрихкодовим ідентифікатором № 1400054185083 та роздруківку із сайту АТ  «Укрпошта» про вручення указаного поштового відправлення 21 лютого 2022 року; копію резолюції на супровідному листі Президента НААН Гедзала Я. М. від 21 лютого 2022 року із відміткою ОСОБА_2 про отримання 06 травня 2022 року; копію наказу НААН від 03 жовтня 2017 року № 257-к про переведення ОСОБА_2 ; копію наказу НААН від 16 лютого 2022 року № 73-к щодо запровадження дистанційного режиму роботи для працівників апарату Президії НААН з 16 по 25 лютого 2022 року; копію графіку чергувань на період дистанційної роботи відділу правового забезпечення, який свідчить про те, що начальник відділу ОСОБА_2 мала бути присутньою на роботі 24 лютого 2022 року; копію наказу НААН від 23 лютого 2022 року № 84-к щодо запровадження дистанційного режиму роботи для працівників апарату Президії НААН з 01 по 31 березня 2022 року; копію наказу НААН від 15 березня 2022 року № 90-к щодо встановлення дистанційного режиму роботи на період з 28 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану; копію списку працівників апарату Президії НААН, які працюють дистанційно.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року). 
 
У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. У частині третій статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 31 серпня 2020 року у справі № 359/5905/18; від 02 лютого 2022 року у справі № 705/2159/19; від 19 лютого 2020 року у справі № 761/943/18; від 15 лютого 2021 року у справі № 372/4328/19; від 17 червня 2021 року у справі № 725/5849/20; від 08 вересня 2021 року у справі № 265/5327/20; від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16; від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18; від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц.
 
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити Національній академії аграрних наук України строк на касаційне оскарження рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2021 року та постанови Чернігівського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 748/1266/21.
 
Витребувати з Чернігівського районного суду Чернігівської області цивільну справу № 748/1266/21 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, державного підприємства «Дослідне господарство «Чернігівське» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 червня 2022 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
                 Судді:                                                                                          В. І. Крат
 
                                                                                                                           І. О. Дундар 
 
                                                                                                   Є. В. Краснощоков