ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року	Львів	Справа № 380/13836/21 пров. № А/857/2670/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Большакової О.О., Качмара В.Я.,
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі №  380/13836/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Сакалошем В.М. у м. Львів Львівської області 28 грудня 2021 року у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження, дата складення повного тексту судового рішення не зазначена), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі також – ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (далі також – ГУ ПФУ у Черкаській області) від 13.07.2021 № 913090186892, з яким погодилося ГУ ПФУ у Львівській області, щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (надалі також – Закон № 1697-VII), виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-631 зп від 08.06.2021, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 05.07.2021;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону 1697-VII, виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, який діяв на час призначення пенсії, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 08.06.2021 № 21-631, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 05.07.2021, та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Черкаській області від 13.07.2021 № 913090186892 щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ, виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-631 зп від 08.06.2021, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 13.12.2019.
Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, який діяв на час призначення пенсії, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-631 від 08.06.2021, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 13.12.2019, та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що позивач на момент звернення із заявою про перерахунок пенсії та винесенням судом першої інстанції рішення працює на посаді прокурора, а відповідно до частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII з 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі також – Закон № 1058).
Також зазначає, що безпідставним є посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019, оскільки у даному рішенні мова йде про захист порушеного права осіб, які отримують прокурорську пенсію і не перебувають на прокурорських посадах.
Наводячи норми матеріального права та практику касаційного суду, вказує, що суд першої інстанцій неправильно застосував положення статті 86 Закону № 1697-VII, статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (надалі також - Закон № 1789-XII), статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (надалі також - Закон № 3668-VI) до спірних правовідносин, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для перерахунку пенсії у розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати та без обмеження максимальним розміром.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у розмірі 80 відсотків суми місячної заробітної плати, що підтверджується матеріалами пенсійної справи.
05 липня 2021 року позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону № 1697-VІІ, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 08.06.2021 року № 21-631зп про складові заробітної плати (грошового забезпечення) за відповідною (прирівняною) посадою у розмірі 80% від розміру заробітної плати без обмеження її максимального розміру.
22 липня 2021 року засобами поштового зв`язку позивач отримав лист ГУ ПФУ у Черкаській області (Відділ обслуговування громадян № 2 Управління обслуговування громадян) та рішення від 13.07.2021 № 913090186892 про відмову у перерахунку пенсії згідно заяви від 05.07.2021 року № 96 на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 08.06.2021 року № 21-631зп у зв`язку з відсутністю в наданих для перерахунку документах інформації, яка підтверджує наявність підстав для перерахунку пенсії.
Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 08.06.2021 року № 21-631 зп, виходячи з розміру 80 відсотків від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення) без обмеження її максимального розміру, починаючи з 13.12.2019. 
Апеляційний суд частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції і надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1 №1789-ХІІ).
Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1 № 1789-ХІІ).
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1 № 1789-ХІІ).
До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (надалі також – Закон № 3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14.10.2014 для визначення правових засад організації і діяльності прокуратури України, статусу прокурорів, порядку здійснення прокурорського самоврядування, а також системи прокуратури України прийнято новий Закон № 1697-VІІ. 
Частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (надалі також – Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:
частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;
частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Таким чином, починаючи з 01.01.2015 в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону № 1789-ХІІ, законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Уряду.
Водночас, впродовж 2015-2019 років Кабінет Міністрів України не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019 та вирішив визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційний Суд України встановив, що частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення цього Рішення, а застосуванню підлягає частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII в первинній редакції.
Таким чином, рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019 стало підставою для звернення позивача, як працюючого пенсіонера на посадах в органах прокуратури, який отримує пенсію відповідно до Закону № 1789-XII, за отриманням актуальної довідки про заробітну плату та згодом до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії.
Проте, апелянт вказує, що зазначене рішення Конституційного Суду України стосується захисту порушеного права осіб, які отримують прокурорську пенсію і не перебувають на прокурорських посадах.
Такі аргументи є безпідставними з огляду на положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, згідно якого пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Крім того, апеляційний суд враховує, що відмова в перерахунку позивачу пенсії не була обґрунтована неможливістю такого перерахунку через нерозповсюдження на позивача рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019.
Щодо покликань апелянта на необхідність застосування до спірних правовідносин частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, то такі є необґрунтованими, оскільки виплата пенсії в розмірі, обчисленому відповідно до Закону № 1058-IV не позбавляє позивача права на її перерахунок.
Відмовляючи позивачу у перерахунку його пенсії, ГУ ПФУ в Черкаській області в Рішенні від 13.07.021 року № 913090186892 зазначило, що в наданих позивачем для перерахунку пенсії документах відсутня інформація про те, з якого часу і по яких складових заробітної плати ОСОБА_1 відбулися зміни.
Разом з тим, з матеріалів пенсійної справи позивача, копія якої була витребувана апеляційним судом, вбачається, що остання довідка про заробітну плату ОСОБА_1 датована 2013 роком, тобто на час призначення пенсії позивачу. Розмір заробітної плати, зазначений у вказаній довідці (по всіх її складових), значно менший від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці, наданої позивачем до пенсійного органу для перерахунку пенсії.
Таким чином, у апеляційного суду не викликає сумнівів та обставина, що на час такого звернення збільшився розмір складових заробітної плати позивача, що відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ є підставою для перерахунку його пенсії.
З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивачу. Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що позивач просив здійснити перерахунок пенсії з 05.07.2021, тобто з моменту звернення до пенсійного органу із заявою. Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, зобов`язавши відповідача здійснити такий перерахунок з 13.12.2019 року і не з`ясувавши наявність підстав для такого перерахунку, визначених частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ.
Щодо того, у якому відсотковому розмірі відносно заробітної плати підлягають перерахунку пенсії та чи підлягають зазначені пенсії перерахунку без обмеження їх граничного розміру, то необхідно зазначити, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури.
Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Як видно з рішення ГУ ПФУ у Черкаській області від 13.07.2021 № 913090186892 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 , відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності інформації про те, з якого часу і по яких складових заробітної плати позивача відбулися індивідуальні зміни. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Крім того, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього судового рішення, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.
Відтак, враховуючи вище наведене, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).
З огляду на викладене, заявлений позов необхідно задовольнити частково, шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Черкаській області від 13.07.2020 № 913090186892 щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 08.06.2021 № 21-631 зп та зобов`язання відповідача з 05.07.2021 здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 08.06.2021 №21-631зп з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Вказані висновки, апеляційного суду щодо вирішення розглядуваного позову та порядку застосування зазначених вище правових норм, узгоджується із висновками Верховного Суду у зразковій справі про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019, що наведені у рішенні від 14 вересня 2020 року у справі № 560/2120/20 (провадження №Пз/9901/9/20).
Згідно з пунктами 21, 22 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги; зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення;
Вказана справа відповідає ознаками цієї типової справи є, оскільки позивачем є особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до Закону №1789-ХІІ; відповідачем - територіальний орган ПФУ; предмет спору - вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до статті 86 Закону №1697-VII; звернення до територіального органу ПФУ за перерахунком пенсії після 13.12.2019.
Частиною п`ятою статті 291 КАС України передбачено, що рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку виключно з таких підстав: 1) суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи; 2) справа, в якій судом першої та (або) апеляційної інстанції ухвалено рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає ознакам типової справи.
Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з частиною четвертою статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Керуючись статтями 290, 291, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі № 380/13836/21 змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в такій редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VІІ «Про прокуратуру» на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 08.06.2021 № 21-631, починаючи з 05.07.2021, та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше виплачених сум.».
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції виключно з підстав, зазначених у частині п`ятій статті 391 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. Я. Качмар