ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" травня 2022 р.                                                       Справа №914/2926/21
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд, в складі:
головуючого (судді доповідача):                               Кордюк Г.Т.
суддів:                                                                      Кравчук Н.М.
                                                                                Плотніцького Б.Д.
секретар судового засідання Залуцький Т.Д.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» б/н від 18.03.2022 (вх.№01-05/713/22 від 21.03.2022)
на рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2022, суддя: Мороз Н.В., м. Львів, повний текст рішення складено - 28.02.2022,
за позовом Фізичної особи-підприємця Попель Ігора Васильовича, м. Борислав Львівської області,
до відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів,
про визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем

за участю представників сторін:
від позивача - Сащук М.М. (адвокат)
від відповідача - Турчиняк Я.І. (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

05.10.2021 у Господарський суд Львівської області звернулась Фізична особа-підприємець Попель Ігор Васильович (далі по тексту - ФОП Попель І.В.) з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (далі по тексту - АТ «Львівгаз») про визнання недійсним рішення Комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» від 16.08.2021 про задоволення акту про порушення за №LV000500 від 21.07.2021 та донарахування ФОП Попель І.В. необлікованого об`єму природного газу на загальну суму 67 265,41 грн., оформленого протоколом №16/08 від 16.08.2021 та рахунком на оплату №61133284 від 03.09.2021.
В обґрунтування позову покликається на незаконність акту про порушення з огляду на те, що відповідно до пп.4 п.1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу, норми споживання це об`єм та вид споживання природного газу, установлені згідно із законодавством для побутових споживачів, однак, позивач приєднався до умов договору природного газу не як побутовий споживач, а як фізична особа-підприємець. Крім того, посилається на факт невідповідності протоколу №16/08 від 16.08.2021 засідання Комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС та витягу із вказаного протоколу, що був представлений позивачу. Також зазначає про розбіжність порушення, зазначеного в акті про порушення №LV000500 від 21.07.2021, згідно відмітки про порушення (несанкціоноване підключення приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання) та описаного порушення (сумарна витрата газу перевищує верхню межу вимірювання). Крім того, позивач вказує на невірне зазначення у акті-розрахунку ідентифікаційного коду споживача та дати акту про порушення №000500 (27.07.2021 замість 21.07.2021).
Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.02.2022 у справі №914/2926/21 вищезазначений позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення Комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» від 16.08.2021 про задоволення акту про порушення за №LV000500 від 21.07.2021 та донарахування Фізичній особі-підприємцю Попель Ігорю Васильовичу необлікованого об`єму природного газу на загальну суму 67 265,41 грн., оформленого протоколом №16/08 від 16.08.2021 та рахунком на оплату №61133284 від 03.09.2021.
Суд першої інстанції встановив, що в акті перевірки та в акті про порушення від 21.07.2021 зафіксовано несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання, що відповідно до вимог пп. 4 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем є окремим, самостійним порушенням умов експлуатації ВОГ. У той же час відповідно до акту-розрахунку від 21.07.2021 нарахування необлікованого об`єму природного газу у спірний період було здійснено відповідачем на підставі іншого порушення, передбаченого пп. 5 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем - несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищено діапазон обчислення ВОГ. Таким чином, вказані в акті-розрахунку підстави проведення донарахування об`єму спожитого природного газу не є тотожними виявленому порушенню, зазначеному в акті про порушення, що свідчить про безпідставне донарахування об`єму спожитого природного газу. При цьому відповідач в акті про порушення встановив встановлення позивачем іншого газоспоживаючого обладнання, проте не виявив перевищення діапазону обчислення ВОГ.
Не погодившись з вказаним рішенням Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 18.03.2022 (вх.№01-05/713/22 від 21.03.2022) у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2022 у справі №914/2926/21 та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що:
1)суд першої інстанції не врахував, що заява-приєднання не підтверджує надання газорозподільним підприємством дозволу (погодження) на використання споживачу газоспоживаючого обладнання, зазначеного у ній, а тому не узгоджується з фактичними обставинами справи висновок про те, що величина приєднаної потужності точки комерційного обліку позивача складала 6,2961 м.куб., що не перевищує сумарну номінальну потужність всіх газових приладів у обсязі 7,84 м.куб.;
2)висновок суду про те, що максимальна витрата природного газу в газоспоживаючому обладнанні, яке встановлено на об`єкті позивача, відображається в додатку 4 до заяви-приднання, а не проектно-технічній документації, яка затверджується пізніше при прийнятті такого обладнання в експлуатацію, не узгоджується з положеннями абз. 3 п. 5 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем та абз. 2 п. 2.2 розділу 2 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за №2498;
3)оскільки місцевий господарський суд не дослідив додаток Ю до акту приймання газообладнання для проведення комплексного випробування/пуско-налагоджувальних робіт від 04.07.2021, акт прийомки внутрішньобудинкового (внутрішньоцехового) газопроводу в експлуатацію від 04.07.2017, акт прийняття в експлуатацію від 21.07.2017, розрахунок лічильника та акт 572 на зняття пломби та відновлення газопостачання, то залишив поза увагою, що максимальна витрата природного газу в газоспоживаючому обладнанні, яке після подання позивачем заяви-приєднання від 01.07.2017 було встановлено на його об`єкті, становила 6,08 м.куб., а не 7,84 м.куб., як це встановив суд;
4)судом не досліджено акти контрольних оглядів від 17.08.2017, від 14.09.2018, від 24.10.2018, від 24.05.2021 із яких вбачається, що з 21.07.2017 (моменту прийняття газоспоживаючого обладнання в експлуатацію) до 24.06.2021 у позивача газоспоживаюче обладнання не змінювалось та відповідало проектно-технічній документації, натомість з 21.07.2021 виявлено самовільне під`єднання газових приладів, внаслідок під`єднання яких перевищено діапазон обчислення вузла обліку;
5)висновок суду про те, що формальне зазначення АТ «Львівгаз» в акті про порушення пп. 4 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, замість пп. 5 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, не спростовує самого факту такого порушення.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги позивача, погодився з висновками суду першої інстанції та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Вказує на те, що порушення пп. 4 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, яке зазначено в акті  про порушення за №LV000500 від 21.07.2021, стосується виключно побутових споживачів, а не фізичних осіб-підприємців, ким є позивач у даній справі. Окрім того зазначає, що Комісія з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», задоволивши  акт про порушення за №LV000500 від 21.07.2021, здійснила ФОП Попель І.В. донарахування необлікованого об`єму природного газу на підставі пп. 5 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а не пп. 4 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, як це зазначено у самому акті  про порушення за №LV000500 від 21.07.2021. Спростовує покликання апелянта на акти контрольних оглядів від 17.08.2017, від 14.09.2018, від 24.10.2018, від 24.05.2021, оскільки в них зазначено лише тип (ПГ-4) та марку (Indesit та Pimak) газового обладнання, які були встановлені на об`єкті позивача, без зазначення їх потужностей (номінальних витрат газу), тому ці документи не доводять обставин на які покликається апелянт.
В судове засідання 23.05.2022 представники сторін з`явились.
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив її задоволити, рішення суду першої інстанції - скасувати, та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Представник позивача підтримав доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу та просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що на підставі заяви-приєднання №42CPLv5999-17 від 01.07.2017 (а.с.42) між АТ «Львівгаз» та ФОП Попель І.В. укладено Типовий договір розподілу природного газу (договір розподілу) на об`єкті у м. Борислав по вул. Трускавецька, 128.
У додатку №4 до договору розподілу (а.с.43) позивачем вказано про встановлення: (1)котла Ferroli Enconcept 35C, номінальні витрати природного газу 4,16 м3/год.; (2)плити Indesit ПГ-4, номінальні витрати природного газу 1,17 м3/год.; (3)плити Pimak ПГ-4, номінальні витрати природного газу 2,51 м3/год. При цьому максимальна облікована витрата газу лічильника обліку природного газу складає 6,2961 куб.м/год, а передбачена проектом максимальна витрата природного газу - 7,84 куб.м/год.
Відповідно до акту від 21.07.2017 (а.с.112-зворот) про прийняття в експлуатацію комерційного ВОГ на об`єкті позивача у м. Борислав по вул. Трускавецька, 128, встановлено (1)котел Ferroli, номінальні витрати природного газу 3,68 м3/год.; (2)плиту Indesit, номінальні витрати природного газу 1,2 м3/год.; (3)плиту Pimak, номінальні витрати природного газу 1,2 м3/год. Отже, максимальна витрата природного газу становила 6,08 куб.м/год. Ці обставини також узгоджуються даними газоспоживаючого обладнання, яке зазначене у розрахунку лічильника на цьому об`єкті позивача (а.с.113).
Зі змісту актів контрольних оглядів від 17.08.2017 (а.с.129-зворот), від 14.09.2018 (130), від 24.10.2018 (а.с.131-зворот), від 24.05.2021 (а.с.131) вбачається, що з 21.07.2017 (моменту прийняття газоспоживаючого обладнання в експлуатацію) до 24.06.2021 у позивача не змінювалось газоспоживаюче обладнання та відповідало проектно-технічній документації.
21.07.2021 за наслідками проведення перевірки стану вузла обліку газу оператором ГРМ виявлено несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання, що відповідно до вимог пп. 4 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем є окремим, самостійним порушенням умов експлуатації ВОГ, про що складено акт про порушення від 21.07.2021 за №000500 (а.с.19-20).
16.08.2021 комісією оператора ГРМ з розгляду актів про порушення задоволено акт про порушення за №0005000 від 21.07.2021 та вирішено провести розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу згідно з п. 3 гл. 4 розліду ХІ Кодексу ГРМ, що підтверджується протоколом №16/08 від 16.08.2021 (а.с.87).
На підставі акту про порушення №0005000 від 21.07.2021 відповідачем складено акт-розрахунок від 16.08.2020 (а.с.88) про донарахування позивачу необлікованого обсягу природного газу в обсязі 4   319,00 м.куб. за період з 24.06.2021 по 21.07.2021 за номінальною потужністю газового обладнання у зв`язку з несанкціонованим підключенням газових приладів (сумарна номінальна потужність газових приладів перевищує діапазон обчислення вузла обліку газу), тобто у звязку з порушенням пп. 5 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а не пп. 4 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, як це встановлено в акті про порушення №0005000 від 21.07.2021.
Причиною виникнення спору в даній справі стло питання наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним рішення Комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем, яким задоволено  акт про порушення та донарахування позивачу необлікованого об`єму природного газу.
Взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначені положеннями Кодексу ГРС.
Порядок перевірки вузлів обліку та їх складових визначено главою 9 розділу X Кодексу ГРС.
Відповідно до пункту 1 глави 9 розділу X Кодексу ГРС суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо, зокрема: відповідність умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору (підпункт 1); відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу) (підпункт 6);
Пунктом 7 глави 9 розділу X Кодексу ГРС встановлено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про:
1) пошкодження пломб;
2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу);
3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу;
4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору;
5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ;
6) наявність несанкціонованого газопроводу;
7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).
Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі XI цього Кодексу.
Отже, вказаними положеннями Кодексу ГРС встановлено, що несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу, є окремим самостійним порушеннями умов експлуатації ВОГ і його виявлення із вказанням порушення має бути відображено оператором ГРМ у відповідному акті про порушення.
У свою чергу главою 2 розділу XI Кодексу ГРС встановлено перелік порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування. Зокрема в пункті 1 вказаної глави передбачено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо нього здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать:
1) наявність несанкціонованого газопроводу;
2) несанкціоноване відновлення газоспоживання;
3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу);
4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання;
5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку);
6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
Відповідно до встановленого в пункті 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС порядку оформлення акта про порушення у разі виявлення у споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.
Отже, оформлення виявленого оператором ГРМ та передбаченого в главі 2 розділу XI Кодексу ГРС порушення, яке є підставою для перерахунку (донарахування) споживачу об`ємів природного газу, здійснюється шляхом відображення оператором ГРМ цього порушення у відповідному первинному документі - акті про порушення встановленої форми, який складається на місці виявлення порушення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.08.2021 у справі № 904/1830/20, якав силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України враховується судом.
Як свідчать установлені у справі обставини за результатами перевірки оператор ГРМ склав акт про порушення від 21.07.2021, в якому виявив тільки одне порушення - несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання, яке передбачене пп. 4 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. Рішення комісії оператора ГРМ також стосувалось задоволення вказаного єдиного складеного щодо позивача акта про порушення від 21.07.2021.
Однак в акті-розрахунку від 16.08.2020 (а.с.88) донарахування об`єму природного газу за номінальною потужністю газового обладнання здійснено відповідачем на підставі зовсім іншого порушення - несанкціоноване підключення газових приладів (сумарна номінальна потужність газових приладів перевищує діапазон обчислення ВОЗ), яке передбачене пп. 5 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а не пп. 4 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. Проте зазначене порушення не було виявлене оператором ГРМ та, відповідно, не відображено в акті про порушення від 21.07.2021, як цього вимагають імперативні вимоги пункту 7 глави 9 розділу X та пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС.
У зв`язку з цим суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що донарахування відповідачем обсягів природного газу в акті-розрахунку від 16.08.2020 здійснено безпідставно, у порушення положень пункту 7 глави 9 розділу X, пункту 1 глави 2, пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС, відповідно до яких порушення, яке кваліфікується як несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання, яке передбачене пп. 4 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, має бути конкретно відображено оператором ГРМ у складеному ним акті про порушення і тільки у цьому випадку можливим є вирішення питання про нарахування необлікованих об`ємів природного газу.
З огляду на це апеляційний господарський суд відхиляє доводи скаржника про те, що формальне зазначення АТ «Львівгаз» в акті про порушення пп. 4 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, замість пп. 5 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, не спростовує самого факту такого порушення.
У відповідності до п.4 гл.1 р.І Кодексу, норми споживання це об`єм та вид споживання природного газу, установлені згідно із законодавством для побутових споживачів, що не забезпечені лічильником газу, за договорами розподілу природного газу.
Як вбачається з заяви-приєднання, №42CPLv5999-17 від 01.07.2017 та додатку №4 до Договору, позивач приєднався до останнього як фізична особа-підприємець, а не як побутовий споживач. Відтак останній не міг перевищити будь які норми споживання, оскільки такі встановлюються лише для побутових споживачів.
Таким чином виявлене оператором ГРМ несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання, що оформлене актом про порушення від 21.07.2021, може застосовуватись до побутових споживачів, яким позивач не є. У зв`язку з чим передбачені вказаною нормою Кодексу ГРС підстави для донарахування позивачу необлікованого об`єму природного газу у спірний період були відсутні, що було правомірно констатовано судом першої інстанції.
Крім того, з аналізу протоколу №16/08 від 18.08.2021 засідання Комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС (що долучений відповідачем до відзиву на позов) та витягу із вказаного протоколу (що доданий позивачем до позовної заяви) вбачається невідповідність даних щодо кількості осіб котрі «утримались» під час голосування щодо рішення про задоволення акту про порушення №000500 від 21.07.2021.
Також представниками АТ «Львівгаз» допущено помилки при складанні акту-розрахунку, а саме: дати складення Акту-розрахунку (16.08.2020 замість 16.08.2021), ідентифікаційного коду споживача (1890912310 замість 2209214532) та дати акту про порушення №000500 (27.07.2021 замість 21.07.2021), що не було виправлено у встановленому законом порядку.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив докази по справі, які стосуються перевищення сумарної номінальної потужності всіх газових приладів, які встановлені на об`єкті позивача, їх самовільне підключення без відома АТ «Львівгаз», а також їх невідповідність проектно-технічній документації, то суд апеляційної інстанції доходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки вказані докази не стосуються предмета доказування в даній справі. Тобто порушення за яким відповідач здійснив розрахунок недоврахованого природного газу не тотожне тому порушенню вимог Кодексу ГРС, незаконність якого намагається спростувати апелянт подавши апеляційну скаргу в даній справі.
Таким чином апелянтом не доведено обґрунтованості аргументів, які заявлені в апеляційній скарзі, щодо наявності визначених у ст. 277 ГПК України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - залишенню без змін.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Зважаючи на залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, суд доходить до висновку про покладення судового збору за подання апеляційної скарги на апелянта.
Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2022 - залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» б/н від 18.03.2022 (вх.№01-05/713/22 від 21.03.2022) - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
Порядок та строк оскарження встановлено ст.ст. 288-289 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач):                                        Г.Т. Кодрюк

Судді:                                                                                 Н.М. Кравчук

                                                                                          Б.Д. Плотніцький
Повний текст постанови складено 23.05.2022.