КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                            
      Єдиний унікальний номер справи: 761/40461/20-ц            Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
      Номер провадження: 22-ц/824/1778/2022                            Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И
 
21 червня 2022 року                                                                                місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Коцюрби О.П.,
суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,
при секретарі - Качалабі О.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського  районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець Київського міського нотаріального округу Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає                виконанню, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
В Шевченківський районний суд міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» (далі - ТОВ «ФК «Аланд», відповідач), треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Приватний виконавець Київського міського нотаріального округу Мельник Ю.А. про визнання виконавчого напису № 40430, від 08 вересня 2020 рокутаким, що не підлягає  виконанню.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1   посилалась на те, що                   27 червня 2013 року між нею та ПАТ «Платинум Банк» укладено договір карткового рахунку  № 150519/0005XSGF за умовами якого вона отримала грошові кошти у розмірі 8 000 грн. Вказала, що свої зобов`язання за договором вона виконала повністю.
Однак, 20 листопада 2020 року отримала лист від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А., з якого дізналась, що приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 63622531    
Заочним рішенням Печерського  районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі посилаючись на необгрунтованість рішення суду, порушення норм процесуального та матеріального права, просила заочне рішення Печерського  районного суду міста Києва від                      11 червня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити. 
Доводи апеляційної скарги обґрунтовувала тим, що через відсутність відповідних доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема, самого оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, вона звернулась до суду з клопотанням  про витребування цих доказів. Однак, суд першої інстанції цих доказів не витребував та дійшов помилкового висновку про те, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження.
Наданим процесуальним законом правом подати відзив на апеляційну скаргу, відповідач у справі -  ТОВ «ФК «Аланд» та треті особи не скористалися.
Учасники справи належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися, проте, їх неявка згідно з вимогами       ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення Печерського  районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На думку колегії суддів, оскаржуване заочне рішення Печерського  районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року повністю відповідає вказаним вимогам закону.
Відмовляючи  ОСОБА_1 у задоволенні позову до  ТОВ «ФК «Аланд» про визнання виконавчого напису № 40430, від 08 вересня 2020 рокутаким, що не підлягає  виконанню, Печерський районний суд міста Києва своє рішення обґрунтовував тим, що на підтвердження заявлених позовних вимог про визнання виконавчого напису № 40430, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., яким стягнуто заборгованість на користь відповідача, у якості письмових доказів не надано самого оскаржуваного виконавчого напису № 40430 та документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, тому вимоги позивача не знайшли свого підтвердження. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами справи.
Судом встановлено, що 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 40430 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості  за кредитним договором у розмірі 10 493,04, грн.
Також, 16 листопада 2020 року, приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Мельник Ю.А. на підставі виконавчого напису № 40430 відкрито виконавче провадження № 63622531.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
У ч 8 ст. 279 ЦПК України вказано, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. 
Частиною 1 ст.  81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно із  ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 
За правилами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. 
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). 
З матеріалів справи вбачається, що  звертаючись до суду із позовними вимогами про визнання виконавчого напису № 40430, вчиненого 08 вересня                    2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог не надано належних доказів, зокрема, самого оскаржуваного виконавчого напису № 40430 та документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис. 
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, так як вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. 
Посилання апелянта на те, що через відсутність відповідних доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема, самого оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, вона звернулась до суду з клопотанням  про витребування цих доказів, однак, суд першої інстанції цих доказів не витребував та дійшов помилкового висновку про те, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, оскільки, позивачем не наведено належного  обґрунтування підстав відсутності у неї відповідних документів, а також неможливості їх отримання.
Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, на які посилається апелянт, колегією суддів не встановлено.
Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки Печерського районного суду міста Києва та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.
За таких обставин, при вирішенні вказаної цивільної справи, Печерським районним судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, висновки суду підтверджуються матеріалами справи, тому,  колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. ст. 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384 389 ЦПК України, апеляційний  суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Печерського  районного суду міста Києва від 11 червня                   2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий:                                                                         О.П. Коцюрба

Судді:                                                                                    І.М. Білич 

                                                                                              Т.А. Слюсар