П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року
м. Київ
справа № 127/25166/20
провадження №51-1197км21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, і
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 309 КК (у редакції, що діяла до 1 липня 2020 року) й призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.
Судом прийнято рішення щодо процесуальних витрат і речових доказів у кримінальному провадженні.
Згідно з вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 16 вересня 2019 року приблизно о 17:40, незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину – амфетамін, був зупинений працівниками ВКП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області поблизу будинку № 32 на вул. Шевченка у м. Вінниці і в ході проведення огляду, у присутності двох понятих, у нього було виявлено та вилучено поліетиленовий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору – амфетаміном, загальною масою 0,4298 г.
Вказане кримінальне провадження розглянуто місцевим судом у спрощеному порядку відповідно до положень, визначених у ст. 382 КПК.
Не погоджуючись із вказаним вироком місцевого суду, захисник звернувся із апеляційною скаргою, в якій оспорював цей вирок в частині істотного порушення судом першої інстанції вимог КПК. Також у апеляційній скарзі захисник просив поновити йому строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суду.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 січня 2021 рокузахиснику було відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на вирок місцевого суду на підставі ч. 1 ст. 394, ч. 4 ст. 399КПК.
Постановою Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року касаційну скаргу захисника задоволено, ухвалу апеляційного суду скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду, а апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Вказує про те, що апеляційний суд під час нового апеляційного розгляду не виконав вказівок, зроблених у постанові ККС ВС від 12 жовтня 2021 року щодо перевірки доводів апеляційної скарги сторони захисту про наявність підстав для закриття кримінального провадження та невирішення місцевим судом питання про долю речових доказів. Вважає безпідставними висновки апеляційного суду про відсутність підстав для поновлення захиснику строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду, неврахування цим судом того, що ані засуджений, ані його захисник не були належним чином повідомлені про призначення судового засідання на 17 листопада 2020 року і, відповідно, не були присутні під час ухвалення місцевим судом вироку щодо ОСОБА_7 , а також того, що копія оскаржуваного вироку була отримана захисником 24 листопада 2020 року і тридцятиденний строк на апеляційне оскарження для нього закінчувався 24 грудня 2020 року, і саме в цей день захисник подав апеляційну скаргу через засоби поштового зв`язку. Таким чином, сторона захисту вважає, що строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суду щодо ОСОБА_7 не був пропущений, а висновки апеляційного суду про протилежне є необґрунтованими.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор підтримала вимоги касаційної скарги сторони захисту.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання не прибули. До початку касаційного розгляду від захисника та засудженого на адресу Суду надійшли письмові клопотання про розгляд касаційної скарги без їхньої участі.
Мотиви Суду
Суд заслухав суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевірив матеріали кримінального провадження, наведені в касаційній скарзі доводи і дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення.
Згідно із ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, окрім іншого, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК апеляційна скарга на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції подається через суд, який ухвалив судове рішення протягом тридцяти днів з дня його оголошення. Якщо вирок суду першої інстанції було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з вимогами ст. 116 КПК процесуальні дії мають виконуватись у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Тобто для прийняття процесуального рішення про повернення апеляційної скарги із зазначеної підстави апеляційному суду необхідно в кожному випадку детально та ретельно з`ясовувати, по-перше, чи вирок місцевого суду ухвалено з викликом особи, чи без такого, по-друге, дату отримання особою копії оскаржуваного рішення.
Лише встановлена сукупність цих відомостей може слугувати процесуальним приводом для повернення апеляційної скарги, поданої на вирок місцевого суду на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК.
Вказаних вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції дотримано не було.
Як зазначає в ухвалі апеляційний суд, копію оскаржуваного вироку захисник отримав 24 листопада 2020 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження і в останнього було ще понад 20 днів для подачі апеляційної скарги в строк, визначений КПК. Додатково апеляційний суд наголосив на тому, що захисником не наведені об`єктивно непереборні обставини, які унеможливили чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк, а твердження сторони захисту про те, що останнім днем строку подання апеляційної скарги було 24 грудня 2020 року  не є суттєвою обставиною і не може бути визнана поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.
Касаційний кримінальний суд не погоджується із такими висновками апеляційного суду та визнає їх передчасними.
Як убачається з матеріалів провадження, 12 листопада 2020 року керівником Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 до Вінницького міського суду скеровано обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , який одержано судом 16 листопада 2020 року. 
Наступного дня, 17 листопада 2020 року, було здійснено розгляд цього обвинувального акта у спрощеному порядку, визначеному ст. 382 КПК, без виклику учасників судового провадження, за результатами якого було ухвалено вирок. Того ж дня копію вироку місцевого суду було направлено на адресу захисника ОСОБА_9 , що підтверджується наявним у матеріалах кримінального провадження супровідним листом (т. 1, а.к.п. 19). Долученими до апеляційної скарги копіями конверту та роздруківки трекінгу відстеження поштових відправлень з ресурсу «Укрпошта» (т. 1, а.к.п. 64) підтверджено факт реєстрації листа з копією вироку місцевого суду на пошті 20 листопада 2020 року та отримання цього листа адресатом (захисником ОСОБА_9 ) 24 листопада 2020 року.
Оскільки вирок місцевого суду було постановлено без виклику захисника, то для останнього тридцятиденний строк на оскарження цього судового рішення має відраховуватися з дати отримання ним копії цього вироку, і останнім днем для подачі апеляційної скарги слід вважати 24 грудня 2020 року.
Відповідно до наявного у матеріалах кримінального провадження конверту, 24 грудня 2020 року захисник ОСОБА_6 через відділення «Укрпошти» подав апеляційну скаргу на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 , тобто в тридцятиденний строк, визначений ст. 395 КПК (т. 1, а.к.п. 76).
Апеляційний суд залишив поза увагою наведені вище обставини, а тому передчасно та невмотивовано повернув апеляційну скаргу захиснику ОСОБА_6 як таку, що подана з пропуском встановленого КПК строку на апеляційне оскарження.
Допущені апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для його скасування з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене й ухвалити рішення відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
З урахуванням наведеного касаційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду – скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 433, 436–438, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ: 
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7  скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                    ОСОБА_3