КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                            
      Єдиний унікальний номер справи 753/20972/21                  Головуючий у суді першої інстанції: Сирбул О.Ф..
      Номер провадження: 22-ц/824/2781/2022                              Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
14 червня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Коцюрби О.П.,
суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,
при секретарі - Качалабі О.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства                       «Альфа-Банк» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від                           21 жовтня 2021 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересована особа - ОСОБА_1 , про заміну сторони стягувача у виконавчому написі нотаріуса, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
В Дарницький районний суд міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк», заявник, апелянт) із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому написі  №  25209 вчиненого                     21 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. з ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника - АТ «Альфа-Банк», з підстав правонаступництва, посилаючись на положення                      ст. 442 ЦК України та ст. 379 КАС України.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 21 жовтня                  2021 року АТ «Альфа-Банк» відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому написі нотаріуса.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, АТ «Альфа-Банк»  оскаржило її в апеляційному порядку.  В апеляційній скарзі, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції є передчасною, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просило ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 21 жовтня 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.
Наданим процесуальним законом правом подати відзив на апеляційну скаргу банку, ОСОБА_1 справи не скористалась.
Учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, проте, їх неявка згідно з вимогами                       ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Разом з тим, представник АТ «Альфа-Банк» - адвокат Стеценко М.В. звернувся до суду із клопотанням у якому просив, розглядати справу без його участі.
Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції  в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга АТ «Альфа-Банк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи АТ «Альфа-Банк» у відкритті провадження у справі за заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому написі нотаріуса, суд першої інстанції свої висновки обґрунтовував тим, що заявлені банком вимоги, пов`язані із заміною стягувача у виконавчому написі № 25209, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу                  Чуловським В.А. від 21 жовтня 2017 року, тому мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства, так як на них не поширюються норми Цивільного процесуального кодексу України, на які посилається заявник у своїй заяві.
Колегія суддів погоджується з такими висновками Дарницького районного суду міста Києва, в зв`язку з тим, що вони ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Положеннями  ч. 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що  суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
У п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) вказано, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - зокрема, виконавчих написів нотаріусів.
Частиною 5 ст. 15 Закону передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі.
Як правильно вказав суд першої інстанції, норми Цивільного процесуального кодексу України за аналогією із нормами КАС України також регламентують порядок заміни сторони виконавчого провадження (ст. 442 ЦПК України).
За правилами ст. 431 ЦПК України питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.
Таким чином, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, ухвалених місцевим судом.
Однак, у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса), а також усі питання, які виникають під час виконання виконавчого напису нотаріуса, такий спір та заяви мають бути вирішені саме адміністративним судом в силу прямих приписів ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 287 КАС України.
Нормами ЦПК України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного судочинства.
Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.
Аналізуючи в сукупності норми ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 379 КАС України, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17  вказано, що «законодавець розмежовує порядок оскарження таких рішень дій чи бездіяльності при виконанні судових рішень та при виконанні рішень інших органів (посадових осіб). Норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК, в редакції, чинній на момент звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження) за аналогією із нормами КАС також регламентують порядок заміни сторони виконавчого провадження (стаття 378 ЦПК). 
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. Таким чином, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом.
Однак, у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 181 КАС України (статті 287 КАС України у чинній редакції). 
Отже, нормами ЦПК України та ГПК України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства. Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. 
Аналізуючи в сукупності норми ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 264 КАС України, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства».
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від                      22 грудня 2020 року у справі № 640/15952/19  від 08 вересня 2021 року у справі               № 753/5175/21.
Зі змісту заявлених вимог вбачається, що вони пов`язані із заміною стягувача у виконавчому написі № 25209, виданого 21 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу                     Чуловським В.А., тому мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції  про те, що, на такі вимоги не поширюються норми Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи викладене, висновок Дарницького районного суду міста Києва про відмову у відкритті провадження у справі за заявою АТ «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому написі є правильним, ґрунтується на вимогах закону та відповідає обставинам справи.
Порушень норм процесуального права, на які посилається апелянт, колегією суддів не встановлено.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 21 жовтня 2012 року.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 21 жовтня 2012 року є законною та обґрунтованою, ухвалена у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 259, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 21 жовтня 2012 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

 
Головуючий:                                                                     О.П. Коцюрба

Судді:                                                                                І.М. Білич 

                                                                                           Т.А. Слюсар