УХВАЛА

09 червня 2022 року 
м. Київ
справа № 823/2017/17
адміністративне провадження № К/990/12368/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача -  Данилевич Н.А.,
суддів: Мацедонської В.Е., Шевцової Н.В.
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року у справі №823/2017/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу,
УСТАНОВИВ:
23 травня  2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України  .
В грудні 2017 року позивачка звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач, ДПП НПУ), в якому просила:
визнати протиправним та скасувати наказ від 10.08.2017 № 1258 в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади командира роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України;
поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді командира роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 23.09.2017;
зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу відмовлено.
За результатами касаційного перегляду справи постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.08.2021, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу відмовлено
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Як підставу касаційного оскарження позивач зазначив, що суд апеляційної інстанції застосував норми права, а саме ст.ст.74, 76, 78 КАС України без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у цій справі та у справі №823/1430/17.
Разом з тим, Суд вказує, що за наслідками розгляду зазначених скаржником справ (№823/1430/17, №823/2017/17), Верховним Судом були скасовані судові рішення судів попередніх інстанцій, а справи направлено на новий розгляд.  
При цьому, у справі, що розглядається судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях були враховані висновки Верховного Суду, викладені у постанові  від 12.08.2021, а саме, суди при вирішенні питання щодо правомірності застосування до позивача дисциплінарної відповідальності, дослідили, що події, перевірка яких стала підставою для призначення службового розслідування, мали місце, зокрема, інформація, висвітлена в сюжеті видання «Вичерпно» позивачем, яка у позаслужбовий час озвучила інформацію, що досить негативно вплинула на репутацію Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції та Національної поліції України загалом).
Разом з тим, оскаржуючи судове рішення, розглянуте судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження, позивач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, 
Заявник касаційної скарги зазначив, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, а справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для позивача.
Проте аргументи зводяться до загальних фраз щодо порушення її прав та цитування постанов Верховного Суду. 
Суд зазначає, що в обґрунтування касаційної скарги позивач не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розумінні та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Твердження заявника касаційної скарги, що справа становить значний суспільний інтерес, не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах розгляду саме цієї справи.
Доводи заявника касаційної скарги, що справа має виняткове значення для неї, Суд оцінює критично.
При цьому, Суд враховує, що для кожної із сторін справа, в якій він є учасником має виняткове значення, оскільки спірні правовідносини, що склались потребують судового втручання.
Разом з тим, скаржник повинен довести, що спірні правовідносини є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків.    
Отже, наведені скаржником в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо правильності застосування норм матеріального права.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення, ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі не навів та не довів підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення судів підлягають перегляду в касаційному порядку.
Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі, не підлягають касаційному оскарженню.
Суд ураховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті  328, пунктом 1 частини першої статті  333 КАС України  суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року у справі №823/2017/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	Н.А. Данилевич В.Е. Мацедонська   Н.В. Шевцова