ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/3598/20                                                       Суддя першої інстанції: Арсірій Р.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 травня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                               - Бужак Н.П., Кобаля М.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняту у порядку письмового провадження ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та захисту довкілля України про скасування рішення та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивача, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства енергетики та захисту довкілля України, в якому просив:
- визнати протиправним наказ Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 16.01.2020 № 51-к про звільнення ОСОБА_1 та скасувати його;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу поводження з пестицидами і агрохімікатами Міністерства енергетики та захисту довкілля України;
- стягнути з Міністерства енергетики та захисту довкілля України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.01.2020 по дату фактичного поновлення на роботі.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2021 адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 16.01.2020 № 51-к про звільнення ОСОБА_1 ;
- поновлено ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді заступника начальника управління з питань оцінки впливу на довкілля та дозвільно-ліцензійної діяльності - начальника відділу поводження з пестицидами і агрохімікатами Департаменту екологічної безпеки та дозвільно-ліцензійної діяльності Міністерства енергетики та захисту довкілля України з 17.01.2020;
- стягнуто з Міністерства енергетики та захисту довкілля України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.01.2020 по 29.03.2021.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2021 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2021 - скасовано в частині задоволення позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді Заступника начальника управління з питань оцінки впливу на довкілля та дозвільно-ліцензійної діяльності - начальника відділу поводження з пестицидами і агрохімікатами Департаменту екологічної безпеки та дозвільно-ліцензійної діяльності Міністерства енергетики та захисту довкілля України з 17.01.2020 року та стягнення з Міністерства енергетики та захисту довкілля України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.01.2020 по 29.03.2021. Прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги в цій частині ОСОБА_1 - задоволено частково:
- поновлено ОСОБА_1 в Міністерстві енергетики та захисту довкілля України на посаді Заступника начальника управління з питань оцінки впливу на довкілля та дозвільно-ліцензійної діяльності - начальника відділу поводження з пестицидами і агрохімікатами Департаменту екологічної безпеки та дозвільно-ліцензійної діяльності Міністерства енергетики та захисту довкілля України з 17.01.2020;
- стягнуто на користь ОСОБА_1 з Міністерстві енергетики та захисту довкілля України (код ЄДРПОУ 37552996) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 333 876 (триста тридцять три тисячі вісімсот сімдесят шість) грн 10 коп.;
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2021 - залишено без змін.
У вересні 2021 року Міністерство енергетики України (далі - Відповідач, Заявник) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про заміну боржника правонаступником, в якій просило замінити боржника у виконавчому провадження в адміністративній справі №640/3598/20 - Міністерство енергетики та захисту довкілля України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 35, ЄДРПОУ 37552996) на Міністерство енергетики України (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 30, ЄДРПОУ 37552996). 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2021 заяву Міністерство енергетики України  від 27.09.2021 про заміну боржника правонаступником задоволено повністю.
При цьому суд виходив з того, що постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2020 № 425 «Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» (далі - Постанова № 425) перейменовано Міністерство енергетики України та постановлено, що Міністерство енергетики України є правонаступником прав, обов`язків та майна Міністерства енергетики та захисту довкілля України у відповідних сферах, а відтак Міністерство енергетики України є правонаступником Міністерства енергетики та захисту довкілля України.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати її та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні правонаступником відмовити. Свою позицію обґрунтовує тим, що Постановою № 425 перейменовано Міністерство енергетики та захисту довкілля України на Міністерство енергетики України. З посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду України, викладену у постанові від 24.04.2019 у справі №914/3587/14, зазначає, що  зміна найменування (типу) юридичної особи не свідчить про її припинення шляхом її реорганізації, з огляду на що зазначені обставини не можуть бути підставою для висновку про те, що такий суб`єкт є відмінним від відповідної юридичної особи.  Крім того, вказує, що зміна найменування юридичної особи як сторони виконавчого провадження не потребує її заміни судом, а здійснюється постановою виконавця, якою замінюється назва відповідної сторони такого провадження. Окремо зазначає, що резолютивній частині ухвали судом першої інстанції допущено описку в коді ЄДРПОУ Відповідача.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано з Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали справи №640/3598/20, які надійшли до суду апеляційної інстанції 04.05.2022.
У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство енергетики України просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. На підтвердження чого зазначило, що останнім було отримано лист Державної казначейської служби від 24.09.2021 №12-06-06/19878, в якому повідомлялось про опрацювання виконавчого листа від 20.08.2021 у справі №640/3598/20 та зупинення проведення платежів на рахунках боржника. Крім того Постановою № 425 Міністерство енергетики України є правонаступником прав, обов`язків та майна Міністерства енергетики та захисту довкілля України, а відтак видатки бюджету передбачені виключно для правонаступника Міністерство енергетики України. Таким чином, у зв`язку із неможливістю Державної казначейської служби здійснити безспірне списання на виконання рішення суду з рахунків Міністерства енергетики та захисту довкілля України, оскільки, останні відсутні, Міністерство енергетики України подало заяву про заміну сторони виконавчого провадження, з метою виконання рішення суду в частині стягнення на користь Позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2021 з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та захисту довкілля України про скасування рішення та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково.
20.08.2021 Позивачу видані виконавчі листи у справі.
Разом з тим, за твердженням Заявника, виконати рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу неможливо, оскільки платежі на рахунках боржника (Міністерства енергетики та захисту довкілля України) зупинені внаслідок перейменування в Міністерство енергетики України.
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, виходячи з системного аналізу приписів ст. 379 КАС України та Постанови № 425 прийшов до висновку, що Міністерство енергетики України є правонаступником прав, обов`язків та майна Міністерства енергетики та захисту довкілля України у відповідних сферах, а тому є підстави для задоволення заяви Відповідача про заміну боржника правонаступником.
Однак з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на таке.
У відповідності до ч. 1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Таким чином, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 12.02.2021 у справі №12/204/09.
Водночас, пунктом 1 Постанови № 425 перейменовано Міністерство енергетики та захисту довкілля України на Міністерство енергетики України.
Так, згідно ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.
Колегією суддів встановлено, що відповідно до наданих Апелянтом витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 03.09.2019 було змінено назву юридичної особи на Міністерство енергетики та захисту довкілля України. У подальшому після прийняття Постанови № 425 зареєстровано 04.06.2020 зміну найменування юридичної особи на Міністерство енергетики України. При цьому ідентифікаційний код юридичної особи залишився без змін - 37552996.
У свою чергу судова колегія звертає увагу, що зміна найменування юридичної особи не зумовлює правонаступництва, у зв`язку із відсутністю нового учасника правовідносин, якому мають перейти права та обов`язки особи, яка вибула та відсутністю правопопередника - учасника правових відносин, який вибуває зі складу правовідношення.
Указане узгоджується із позицію Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 24.04.2019 у справі №914/3587/14, про те, що зміна найменування (типу) юридичної особи не свідчить про її припинення шляхом її реорганізації, з огляду на що зазначені обставини не можуть бути підставою для висновку про те, що такий суб`єкт є відмінним від відповідної юридичної особи.  
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.
Таким чином зміна найменування юридичної особи як сторони виконавчого провадження не потребує її заміни судом, а здійснюється постановою виконавця, якою замінюється назва відповідної сторони такого провадження.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, у разі коли боржник або стягувач змінив найменування без процедури реорганізації (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (для фізичної особи), за наявності підтвердних документів (змін до установчих документів, довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довідки органу державної реєстрації актів цивільного стану, копії паспорта громадянина України чи іншого документа, що посвідчує особу) орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів з рахунків такого боржника або перерахування їх на рахунок стягувача з урахуванням зміни його найменування (для юридичної особи) або прізвища, імені, по батькові (для фізичної особи). 
Оскільки в межах спірних правовідносин мало місце виключно зміна найменування суб`єкта владних повноважень, а не його реорганізація, то підстави для заміни боржника у виконавчому провадженні відсутні.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку про обґрунтованість вимог Заявника, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.
Колегія суддів зауважує, що доводи Апелянта про те, що судом першої інстанції допущено описку в резолютивній частині оскаржуваної ухвали у коді ЄДРПОУ міністерства, не можуть бути окремою підставою для скасування судового рішення, оскільки, питання про виправлення описки вирішується в порядку ст. 169 КАС України.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати. 
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 379 КАС України, колегія суддів, -  
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року скасувати.
У задоволенні заяви Міністерства енергетики України про заміну боржника у виконавчому провадження в адміністративній справі №640/3598/20 - Міністерство енергетики та захисту довкілля України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 35, ЄДРПОУ 37552996) на Міністерство енергетики України (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 30, ЄДРПОУ 37552996) - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                А.Г. Степанюк 
Судді                                                                                                      Н.П Бужак 
                                                                                                              М.І. Кобаль
Повний текст постанови складено 18 травня 2022 року.