П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Справа №  560/15204/21                                         Головуючий у 1-й інстанції:   Михайлов О.О.  
Суддя-доповідач:  Полотнянко Ю.П. 
27 травня 2022 року                                                                                          м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Залімського І. Г. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення при переведенні з 27.06.2018 позивача на пенсію по інвалідності із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки та визначення доплати за понаднормовий стаж в розмірі 13% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність з 01.09.2015;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести з 27.06.2018 ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії і визначити доплату за понаднормовий стаж в розмірі 13% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, що втратили працездатність з 01.01.2018 та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій остання просить суд скасувати оскаржувану ухвалу. Позивач вважає, що нею не пропущено строк звернення до суду. Посилалася на практику Верховного Суду в постановах від 25.05.2016 року у справі № 164/1904/14-ц, від 30.10.2018 року у справі № 493/1867/17, від 22.01.2019 року у справі № 201/9987/17, від 19.03.2019 року у справі № 806/1952/18, від 29.11.2019 року у справі №608/957/16-а, Великої Палати Верховного Суду в постановах від 06.02.2019 року у справі №522/2738/17, 03.07.2019 року у справі № 676/1557/16-ц.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 312 КАС України. 
Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача та зобов`язати його провести з 27.06.2018 перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії і визначити доплату за понаднормовий стаж в розмірі 13% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, що втратили працездатність з 01.01.2018 та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року вказана позовна заява була залишена без руху.
На виконання вимог ухвали про залишення позову без руху від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій просить норми ст. 122 КАС України (шестимісячний строк) не застосовувати до даного спору, який виник у зв`язку виплатою недоплаченої суми пенсії за минулий час на яку мала право з моменту переведення на інший вид пенсії та поновити строк звернення до адміністративного суду та відкрити провадження в адміністративній справі. Заява обґрунтована тим, що на запит позивача в листі-відповіді від 08.09.2021 №2200-0304-8/46507 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило як проведено розрахунок пенсії, а тому вважає, що строк звернення до суду не пропущений.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду. Продовжено позивачу строк залишення позовної заяви без руху на 5 днів.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений судом строк  не усунув недоліки позовної заяви.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (п. 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абз. 7 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).
Приписами ст. 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, звертаючись 22.10.2021 до суду з позовом про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 27.06.2018 позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України, але лише в частині позовних вимог з 27.06.2018 по 22.04.2021.  
Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що підстави для повернення позовної заяви в частині позовних вимог з 27.06.2018 - відсутні, а висновки суду першої інстанції про повернення позовної заяви у вказаній частині є передчасними.
Право особи на доступ до правосуддя гарантоване статтею 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань та посадових осіб.
Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, в справі «Делькур проти Бельгії» висловлена позиція, що в демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.
Колегія суддів також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04.12.1995 р. по справі «Беллет проти Франції», в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Таким чином, хоча право доступу до суду і не є абсолютним, це право не повинно обмежуватись таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З врахуванням наведених вище правових норм та встановлених фактичних обставин справи у їх сукупності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду з врахуванням висновків суду апеляційної інстанції в частині строків звернення до суду щодо періоду з 27.06.2018 по 22.04.2021. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року скасувати.
Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Залімський І. Г.