Ухвала
 
14 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 344/1962/19
провадження № 61-3085св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,  Тітова М.Ю.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про виключення відомостей про батька з актового запису
 
за касаційною скаргою адвоката Кузика Володимира Івановича як представника ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду              від 14 лютого 2022 року у складі колегії суддів: Пнівчук О. В., Кукурудзи Б. І., Максюти І. О. та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду  від 14 березня 2022 року у складі колегії суддів: Пнівчук О. В., Кукурудзи Б. І., Максюти І. О.; за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 березня 2022 року                    у складі колегії суддів: Пнівчук О. В., Кукурудзи Б. І., Максюти І. О.,
 
                                                            ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив виключити відомості про нього як батька ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису про народження від 06 грудня 2018 року                      № 2805, складеного Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.
 
На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначав, що з 05 березня               2008 року між ним та  ОСОБА_2 зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 . Відповідно до частини першої статті 122 СК України при реєстрації народження сина його записано батьком дитини.
 
Згідно зі звітом щодо тесту на батьківство від 24 січня 2019 року № ID 23863, який виконаний лабораторією «GENORAMA LLC», він не є біологічним батьком дитини.
 
З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив позов задовольнити.
 
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області рішенням                           від 20 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовив.
 
Івано-Франківський апеляційний суд постановою від 08 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2020 року змінив. Виключив з мотивувальної частини рішення посилання суду на дачу ОСОБА_1 письмової згоди від 02 квітня 2018 року щодо застосування допоміжних репродуктивних технологій. В решті рішення суду залишив без змін.

Верховний Суд постановою від 31 березня 2021 року касаційну скаргу              ОСОБА_1 задовольнив частково. Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року скасував, а справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Івано-Франківський апеляційний суд постановою від 14 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Рішення Івано-Франківського міського суду  Івано-Франківської області від 20 лютого 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Виключив відомості про     ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису від 06 грудня 2018 року № 2805 про народження ОСОБА_3 , складеного Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.
 
Івано-Франківський апеляційний суд додатковою постановою від 14 березня               2022 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн витрат на правову допомогу, 2 689,40 грн сплаченого судового збору при подачі позову до суду, подання апеляційної і касаційної скарг та понесені судові витрати зі сплати судової молекулярно-генетичної експертизи в розмірі 3 845,00 грн.
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 05 квітня 2022 року,              адвокат Кузик В. І. як представник ОСОБА_2 просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 березня 2022 року                      і залишити в силі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2020 року.
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 22 березня 2022 року,              ОСОБА_1 просить скасувати додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 березня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі                         100 689,91 грн.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою адвоката Кузика Володимира Івановича як представника ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року і додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 березня 2022 року, та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 березня      2022 року.
 
21 квітня 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права                           у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Такий  випадок  передбачено  у частині  тринадцятій статті 7 ЦПК України,  згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження                       за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання                                не проводиться. 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про виключення відомостей про батька з актового запису, за касаційною скаргою адвоката Кузика Володимира Івановича як представника ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду              від 14 лютого 2022 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду  від 14 березня 2022 року; за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 березня 2022 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                Є. В. Коротенко
                                    
                                                                                                М. Ю. Тітов