КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

    Апеляційне провадження                                                                   Доповідач - Кулікова С.В.
   №  22-ц/824/3992/2022

 
                                                  П О С Т А Н О В А
 
                                 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                            Справа № 175/1143/20-ц  
 
29 червня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді    - Кулікової С.В.
суддів                         - Болотова Є.В.
                                   - Музичко С.Г.
при секретарі             - Кіпрік Х.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року, ухваленого під головуванням судді Батрин О.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету міністрів України, Міністерства соціальної політики України, Дніпропетровська обласна державна адміністрація, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третя особа ОСОБА_2 про встановлення повноважень, визнання бездіяльності чи дій суб`єктів владних повноважень протиправними, скасування актів, зобов`язання вчинити дії, відшкодування шкоди,-
 
в с т а н о в и в :
 
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до Кабінету міністрів України, Міністерства соціальної політики України, Дніпропетровська обласна державна адміністрація, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третя особа ОСОБА_2 про встановлення повноважень, визнання бездіяльності чи дій суб`єктів владних повноважень протиправними, скасування актів, зобов`язання вчинити дії, відшкодування шкоди та просив:
- визнати, що за результатом його звернення за БЛ-10756940/Д1 від 09.06.2020 року до Кабінету Міністрів України, згідно з листом Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19.06.2020 № Б-142/0/504-20 та листа Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 17.06.2020 року за № 3-3832/0/261-20 Кабінетом Міністрів України та Дніпропетровською обласною державною адміністрацією не здійснено контроль та не вжито заходів про поновлення та забезпечення його особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя та здоров`я довкілля шляхом вирішення питання про виділення об`єкта (котла) та забезпечення фінансування робіт для проведення досліджень та встановлення ефективності технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; скасувати акт, документ чи інформацію, яка викладена у листі Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської державної адміністрації від 19.06.2020 № Б-142/0/504-20 та у листі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 17.06.2020 року за № 3-3832/0/261-20, як такий, що створений з порушенням законодавства України; зобов`язати Кабінет Міністрів України та Дніпропетровську обласну державну адміністрацію поновити та забезпечити  його особисте немайнове право на життя та особисте немайнове право на безпечне життя і здоров`я довкілля шляхом вжиття заходів для вирішення питання про виділення об`єкта (котла) та забезпечення у 2021 році фінансування робіт для проведення досліджень та встановлення ефективності технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;
- визнати, що за результатом його звернення за БЛ-10304917 від 25.02.2020 року до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, згідно листа Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 05.03.2020 № Б-70/0/504-20, Дніпропетровською обласною державною адміністрацією не здійснено контроль щодо перевірки звернення у відповідності до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та не вжито заходів про поновлення та забезпечення його особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя та здоров`я довкілля шляхом звернення Дніпропетровською обласною державною адміністрацією до Кабінету Міністрів України для вирішення питання про виділення коштів у 2020 році для фінансування робіт, а саме реалізація на будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проекту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що забезпечить можливість зниження витрат газу та електричної енергії до встановлених Кабінетом Міністрів України норм, можливість її розповсюдження на території України та забезпечить поновлення та забезпечення його особистого немайнового права на життя, а також щодо надання документу про звернення до Кабінету Міністрів України з питанням виділення коштів у 2020 році для фінансування вказаних робіт; скасувати акт, документ чи інформацію, яка викладена у листі Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської державної адміністрації від 05.03.2020 № Б-70/0/504-20, як такий, що створений з порушенням норм Конституції України та Закону України «Про звернення громадян»;
- визнати, що за результатом його звернення за БЛ-10389837 від 15.03.2020 року до Кабінету Міністрів України та Міністерства соціальної політики України, яке надіслано до Дніпропетровської обласної державної адміністрації згідно листа Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 26.03.2020 № Б-96/0/504-20, Дніпропетровською обласною державною адміністрацією не здійснено контроль щодо перевірки звернення у відповідності до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та не вжито заходів про поновлення та забезпечення його особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя та здоров`я довкілля, шляхом надання відповіді на запитання; скасувати акт, документ чи інформацію, яка викладена у листі Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської державної адміністрації від 26.03.2020 № Б-96/0/504-20, як такий, що створений з порушенням норм Конституції України та Закону України «Про звернення громадян»; зобов`язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію надати відповіді на запитання, викладені у його зверненні від 26.03.2020 року;
- визнати, що за результатом його звернення за БЛ-10757023 від 07.06.2020 року до Кабінету Міністрів України та Дніпропетровської обласної державної адміністрації, згідно листа Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 17.06.2020 № 3-3832/0/261-20, Кабінетом Міністрів України та Дніпропетровською обласною державною адміністрацією не здійснено контроль щодо перевірки звернення у відповідності до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та не вжито заходів про поновлення та забезпечення його особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя та здоров`я довкілля шляхом забезпечення у 2020 році фінансування проекту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на об`єкти за адресою: АДРЕСА_1 , що забезпечить можливість розповсюдити технологію ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та виключити необхідність витрачати бюджетні кошти на субсидії та на оплату енергоносіїв для утримання бюджетної сфери, а також запобігати викидання шкідливих речовин у повітря, що зменшить ризики захворюваності людей та покращить добробут за рахунок зниження вартості товарів і послуг; скасувати акт, документ чи інформацію, яка викладена у листі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської державної адміністрації від 17.06.2020 № 3-3832/0/261-20, як такий, що створений з порушенням норм Конституції України та Закону України «Про звернення громадян»; та зобов`язати Кабінет Міністрів України надати відповіді на запитання, викладені у його зверненні від 17.06.2020 року;
- визнати, що за результатом його звернення за БЛ-10194915 від 29.01.2020 року до Міністерства соціальної політики України, згідно листа Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 10.02.2020 № 3-855/0/261-20, Міністерством соціальної політики України та Дніпропетровською обласною державною адміністрацією не здійснено контроль щодо перевірки звернення у відповідності до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та не вжито заходів про поновлення та забезпечення його особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя та здоров`я довкілля шляхом термінового звернення до Кабінету Міністрів України для вирішення питання щодо виділення коштів у 2020 році для фінансування робіт, а саме реалізація на будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проекту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що забезпечить можливість зниження витрат газу та електричної енергії до встановлених Кабінетом Міністрів України норм, можливість її розповсюдження на території України та забезпечить поновлення та забезпечення його особистого немайнового права на життя; скасувати акт, документ чи інформацію, яка викладена у листі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 10.02.2020 № 3-855/0/261-20, як такий, що створений з порушенням норм Конституції України та Закону України «Про звернення громадян» та зобов`язати Міністерство соціальної політики України терміново звернутись до Кабінету Міністрів України для вирішення питання про видалення коштів у 2021 році для фінансування робіт, а саме реалізація на будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проекту « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;
- визнати, що за результатом його повторного звернення від 16.03.2020 року до Департаменту соціальної політики Дніпропетровської обласної державної адміністрації, згідно листа Департаменту соціальної політики Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 03.11.2020 № Б-937, Департаментом соціальної політики Дніпропетровської обласної державною адміністрацією не здійснено контроль щодо перевірки звернення у відповідності до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та не вжито заходів про поновлення та забезпечення його особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя та здоров`я довкілля шляхом термінового надання матеріальної допомоги у розмірі 20 000,00 грн. для оплати за газ, електроенергію, продуктів харчування, одягу, ліків та ремонту будинку, вчинення дії спрямованої на вирішення питання щодо розробки та впровадження проекту утеплення стін та покрівлі його будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом придбання матеріалів, заміни вікон, дверей, перепроектування та переобладнання опалювальної системи будинку, заміни котла та іншого, що забезпечить можливість зниження витрат газу та електричної енергії до встановлених Кабінетом Міністрів України норм, вчинення дій спрямованої на вирішення питання щодо реалізації на його будинку проекту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що забезпечить можливість зниження витрат газу та електричної енергії до встановлених Кабінетом Міністрів України норм, можливість її розповсюдження на території України, скасувати акт, документ чи інформацію, яка викладена у листі Департаменту соціальної політики Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 03.11.2020 № Б-936, як такий, що створений з порушенням норм Конституції України та Закону України «Про звернення громадян», зобов`язати Департамент соціальної політики Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Дніпропетровську обласну державну адміністрацію поновити та забезпечити його особисте немайнове право на життя та особисте немайнове право на безпечне для життя і здоров`я довкілля;
- відшкодувати моральну шкоду, яка полягає у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення права власності, прав, наданих споживачам, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, а саме душевні та моральні страждання, причиною яких є порушення при розгляді його звернень БЛ-10304917 від 25.02.2020 року, БЛ-10389837 від 15.03.2020 року, БЛ-10756940/Д1 від 09.06.2020 року, БЛ-10757023 від 07.06.2020 року Кабінетом Міністрів України, яку він визначає у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;
- відшкодувати моральну шкоду, яка полягає у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення права власності, прав, наданих споживачам, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, а саме душевні та моральні страждання, причиною яких є порушення при розгляді його звернень БЛ-10304917 від 25.02.2020 року, БЛ-10389837 від 15.03.2020 року Міністерством соціальної політики України, яку він визначає у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;
- відшкодувати моральну шкоду, яка полягає у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення права власності, прав, наданих споживачам, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, а саме душевні та моральні страждання, причиною яких є порушення при розгляді його звернень БЛ-10304917 від 25.02.2020 року, БЛ-10389837 від 15.03.2020 року, БЛ-10756940/Д1 від 09.06.2020 року, БЛ-10757023 від 07.06.2020 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, яку він визначає у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;
- відшкодувати моральну шкоду, яка полягає у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення права власності, прав, наданих споживачам, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, а саме душевні та моральні страждання, причиною яких є порушення при розгляді його звернень БЛ-10304917 від 25.02.2020 року, БЛ-10389837 від 15.03.2020 року, БЛ-10756940/Д1 від 09.06.2020 року Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, яку він визначає у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;
- відшкодувати моральну шкоду, яка полягає у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення права власності, прав, наданих споживачам, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, а саме душевні та моральні страждання, причиною яких є порушення при розгляді його звернень БЛ-10304917 від 25.02.2020 року, БЛ-10389837 від 15.03.2020 року, БЛ-10756940/Д1 від 09.06.2020 року, БЛ-10757023 від 07.06.2020 року Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, яку він визначає у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що з боку відповідачів відсутній контроль стосовно розгляду його звернень БЛ-10304917 від 25.02.2020 року, БЛ-10389837 від 15.03.2020 року, БЛ-10756940/Д1 від 09.06.2020 року, БЛ-10757023 від 07.06.2020 року та останні не вчиняють дії, спрямовані на розвиток економіки України шляхом запровадження у виробництво технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме: не виконується постанова Кабінету Міністрів України від 07 вересня 2011 року №942 «Про затвердження переліку пріоритетних тематичних напрямів наукових досліджень і науково-технічних розробок на період до 2015 року, пункти 18,78 «Переліку видів діяльності, що належать до природоохоронних заходів» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 1996 року №1147 «Про затвердження переліку видів діяльності, що належать до природоохоронних заходів», Закон України «Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2020 року», Закон України «Про охорону атмосферного повітря», Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища», бюджетної програми «Здійснення заходів щодо реалізації пріоритетів розвитку сфери охорони навколишнього природного середовища» КПКВ 2401500 на 2019 рік, постанова Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року №366 «Про внесення змін до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо реалізації пріоритетів розвитку сфери охорони навколишнього природного середовища».
Вказував на те, що безпідставна відмова відповідачів у запровадженні у виробництво запатентованої технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 » принижують його ділову репутацію як співавтора вказаної технології, яка дозволяє при її використанні заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля. Протиправні дії відповідачів впродовж 2006-2020 років завдали йому матеріальної та моральної шкоду, яка згідно ст.56 Конституції України відшкодовується за рахунок держави.
Крім того, зазначав, що своїми діями відповідачі порушили його права, встановлені ст. 8 Закону України «Про енергозбереження», ст. 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 11 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», внаслідок чого бездіяльність відповідачів призвела до того, що його життю та здоров`ю загрожує небезпека від голоду та холоду, так як місячну норму газу, без надання на 77 році життя пенсіонеру матеріальної допомоги з боку держави для утеплення будинку, заміни вікон, дверей, перепроектування та переобладнання опалювальної системи будинку, заміни котла та для запровадження технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », скорочено від 599,7 куб.м, згідно повідомлення від 07 листопада 2017 року, до 291,24 куб.м, згідно з повідомленням від 12 грудня 2018 року розмір субсидії для оплати за газ скорочено від 4069,62 грн. до 2170,51 грн., обов`язкова плата від 103,23 грн. збільшена до 319,27 грн., ціна на газ збільшена на 23 відсотки, а розмір пенсії на 6,30 грн., що складає 0,27 відсотків, при цьому в результаті травми та похилого віку у позивача відсутня можливість заробляти собі на життя.
Посилаючись на вищезазначене, позивач просив позов задовольнити.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі діяли у відповідності  із ст.. 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» та ст.ст. 19, 28 Закону України «Про звернення громадян», не посягали впродовж 2006-2021 років на гарантію його права на життя та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені ст..ст. 3 та  50 Конституції України, а саме: вживали превентивні дії спрямовані на усунення загрози життю та здоров`ю співавторів технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та усіх громадян України від онкологічних та інших захворювань, пов`язаних із викидами шкідливих речовин при виробництві енергії та іншими загрозами, шляхом переведення роботи енергетичних агрегатів на замкнений цикл роботи з технологією ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та не порушували особисті немайнові та майнові права, зокрема, не посягали на гарантію екологічних прав, гарантію захисту прав інтелектуальної власності та на ділову репутацію співавторів технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та Благодійного фонду «Екологія-Геос». Вважає, що відсутність у рішенні посилань на такі докази, свідчить про наявність у позивача права на відшкодування моральної шкоди.
Вказував на те, що рішенням суду звільнено відповідачів від відповідальності за загрозу життю та здоров`я позивача та членів його сім`ї, безпідставно переклавши обов`язок доказування наявності провини відповідачів на позивача.
Посилався на те, що суд необґрунтовано відмовив у розгляді клопотання про витребування у відповідачів доказів, які мають суттєве значення для прийняття законного судового рішення.
Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації у відзиві на апеляційну скаргу просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 08.11.2021 року залишити без змін.
В судове засіданні учасники справи не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, позивач просив проводити розгляд за його відсутності. Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації надіслало клопотання про розгляд справи за відсутності представника департаменту.
Представник Кабінету Міністрів України подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника через наявні обмеження щодо пересування по місту Києву під час повітряної тривоги.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала можливим провести розгляд справи за відсутністю представника Кабінету Міністрів України.
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому матеріальної шкоди та моральної шкоди та їх обґрунтованого розміру, та не доведено протиправності поведінки органів державної влади та причинного зв`язку між такою поведінкою і заподіяною шкодою, а доводи позивача про заподіяння йому шкоди є безпідставними та необґрунтованими.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (стаття 16 ЦК України).
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Відповідно статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.
Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.
Отже, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права             викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 листопада 2020 року у справі № 686/10710/18 (провадження № 61-125св19), від 20 вересня 2021 року у справі № 686/8422/20 (провадження № 61-2846св21), від 25 жовтня 2021 року у справі № 686/27099/20 (провадження № 61-6880ск21), від 15 листопада 2021 року у справі № 686/24617/20 (провадження № 61-10922св21).
У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні кожного окремого спору про відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення.
Установивши, що позивач не довів у встановленому законом порядку факту завдання відповідачами моральної шкоди, а саме наявності протиправних дій чи бездіяльності посадових осіб і причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та завданою моральною шкодою, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову в даній справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі діяли у відповідності  із ст.. 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» та ст.ст. 19, 28 Закону України «Про звернення громадян», не посягали впродовж 2006-2021 років на гарантію його права на життя та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені ст..ст. 3 та  50 Конституції України, а саме: вживали превентивні дії спрямовані на усунення загрози життю та здоров`ю співавторів технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та усіх громадян України від онкологічних та інших захворювань, пов`язаних із викидами шкідливих речовин при виробництві енергії та іншими загрозами, ш9ляхом переведення роботи енергетичних агрегатів на замкнений цикл роботи з технологією ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та не порушували особисті немайнові та майнові права, зокрема, не посягали на гарантію екологічних прав, гарантію захисту прав інтелектуальної власності та на ділову репутацію співавторів технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та Благодійного фонду «Екологія-Геос», колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову. 
Доводи апеляційної скарги про те, що рішенням суду звільнено відповідачів від відповідальності за загрозу життю та здоров`я позивача та членів його сім`ї, безпідставно переклавши обов`язок доказування наявності провини відповідачів на позивача, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 2  ст. 12 ЦПК України  цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України)
За правилами ч. 1  ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача, що в силу вимог статей 12, 81 ЦПК України є процесуальним обов`язком позивача.
Таким чином, саме на позивача покладено обов`язок щодо надання доказів на підтвердження завдання моральної шкоди діями чи бездіяльністю відповідачів.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд необґрунтовано відмовив у розгляді клопотання про витребування у відповідачів доказів, які мають суттєве значення для прийняття законного судового рішення, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що відмовляючи у задоволенні клопотання про витребування доказів суд виходив з того, що позивачем не надано підтвердження про неможливість самостійного отримання доказів, враховуючи, що переважна кількість документів, які просить позивач витребувати суд, складені ним, що вказує на можливість подати їх до суду. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-382, 384 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада2021 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови складено 04 липня 2022 року.

          Головуючий:                                          Судді: